124 ÖSTRACODA. 
tenues, parum arcuali, fere equales, margine posteriore setoso, ungue ultimo longissimo. Omnium 
longissima ; longit. circ. 3 mm. 
Tab. XI, fig. 21—253; tab. XI, fig. 7—9: 
Candona reptans, BARD: British Entomostraca, p. 160, tab. XIX, fig. 3, 3 a. 
Anm. Till formen liknar den helt och hållet Cypris faseciata, S. Fiscuer ?), men 
skiljer sig betydligt genom färgen, och sina korta borst på insidan af tredje ledet af de 
undre antennerna, samt derigenom, att den icke kan simma. 
Beskrifning: Den är en bland de största inom slägtet, och utmärker 
sig genom sin långsträckta form, och sin färgteckning. Dess grundfärg 
är grönaktigt hvit, med silfverglans. På sidorna, vid båda ändarne och 
undertill äro flera stora sammanlöpande mörkgröna fläckar, och på de 
förra synas äfven baktill tvenne snedt gående parallela streck af samma 
färg. Vid båda ändarne och undertill är skalet försedt med långa hår. 
Det synes reticuleradt eller liksom fjälligt (tab. XI, fig. 23). Sedt från 
sidan (fig. 21), är det aflångt, vid främre ändan något nedåt böjdt, med 
båda ändarne ungefär lika höga, och med största höjden öfver den med- 
lersta delen, med den öfre konturen i midten nästan råt, och med den 
undre framtill utringad. Sedt ofvanifrån (fig. 22), är det aflångt ovalt, 
med den främre ändan något smalare, än den bakre, med den största 
bredden, som är större än höjden, bakom midten, samt med det högra 
skalet mindre, än det vänstra. Undertill är det convext. Hos de äldre 
är ögat från sidan icke synligt, och synes endast föga uppifrån. Borsten 
på insidan af tredje ledet af de undre antennerna (tab. XI, fig. 7, a), 
äro till antalet sex, och af dessa räcka de längre föga utom det nästföl- 
jande fjerde ledet. Första benparet (fig. 8) tyckes hafva andra ledet 
ovanligt kort. Abdominalgrenarna (fig. 9, c), äro ganska långa, mot spet- 
sen föga afsmalnande, samt obetydligt böjda, och i bakre kanten försedda 
med korta borst. Den yttersta klon är särdeles lång, med korta borst 
i bakre kanten mot spetsen. 
Från slutet af April till October har jag funnit den icke sällsynt i 
stillastående vatten såväl i norra som södra Skåne, särdeles på torf- 
botten, der den kryper ned bland dyn. Isynnerhet har jag funnit den 
talrik vid Nöbbelöfs torfmosse nära Lund. Då man har den lefvande uti 
ett kärl med dy på bottnen, får man ofta se, huruledes, den, när den 
2) Uber das Gen. Cypris, p. 151, tab. V, fig. 9—19. 
