CYCLOPS QUADRICOR NIS. 157 
har jag någon gång räknat femtio ägg, men oftast är deras antal mindre. 
Under den varmare årstiden inträffa de särskilda värpningarna af en och 
samma hona med kortare mellantider, än under -den kalla. Då t. ex. 
under slutet af Februari och början af Mars denna mellantid upptagit mer 
än 14 dagar, hafva dertill under Juni månad endast åtgått 4 å 5 dagar, 
enligt JurisE's observationer. Då man derjemte tager i betraktande, att 
ungarne ungefär en månad efter det de blifvit kläckte, eller förmodligen 
stundom inom kortare tid, enligt hvad jag sjelf observerat vara förhållan- 
det med en annan närstående form (Tisbe furcata), sjelfve äro fortplant- 
ningsskicklige, så kan man svårligen undgå att falla i förvåning öfver 
dessa djurs utomordentliga fruktsamhet. JurmsE har beräknat, att en 
enda hona sålunda på ett år skulle blifva stammoder för 4,442,189,120 
afkomlingar. Också synes denna öfverhufvud taget bland alla de våra 
färska vatten tillhörande Crustaceerna af denna och de båda föregående 
ordningarna vara den, som förekommer i största mängd. Den träffas tal- 
rik under alla årstider, och i alla stagnerande färska vatten, och stundom 
förekommer den i sådan mängd, att man med en liten håf med ett enda 
tag kan upphemta hela händer fulla. 
Under det äggen äro i äggsäckarna tyckas de visserligen stå i en 
närmare förbindelse med modern; men denna är dock mera skenbar, än 
verklig. Enligt JurinE's observationer utvecklas och kläckas äggen, om 
än äggsäckarna blifva skilda från modern. Deraf vill det synas, som mo- 
dern icke utöfvade något inflytande på äggens utveckling, sedan dessa 
passerat oviducten, och som der mellan dem icke funnes någon annan 
förbindelse, än den, som finnes mellan modern och äggen hos Cladocera. 
Då äggen utgå i äggsäckarna, äro de af mörk grönaktig färg, men erhålla 
under sin utveckling en allt ljusare färg, så att de slutligen äro gulaktiga, 
och mindre opaka. 
JURINE, hvars observationer öfver dessa såvälsom de andra ”Monoculi” 
bland alla intaga första rummet, har observerat, att parningen är nöd- 
vändig för äggens befruktande, men att en enda parning är tillräcklig att 
befrukta en hona för hela hennes hf. Under parningen fäster sig han- 
nen vid honans fjerde benpar med första paret antenner, hvars byggnad, 
såsom jag ofvan anfört, dertill är lämpad. Huruledes han fäster den eller 
de förmodade spermatophorerna vid hennes vulva, är svårt att finna, då 
hans bakersta benpar icke tyckes dertill vara tjenligt. Men detta benpar 
är dertill icke mera tjenligt hos Canthocamptus eller Harpacticus. "Det är 
