CYPRIDINA GLOBOSA. 173 
sl. Limulus, hvilka äfven fungera såsom mandibler. Detta led har för öf- 
rigt en hel del cilierade borst. Tredje ledet har å undre sidan nära yttre 
ändan fyra ciherade borst. Fjerde ledet har på trenne eller fyra särskilda 
ställen flera tätt intill hvarandra sittande borst. Femte ledet bär tvenne 
starka klor, samt tre eller fyra korta borst. Vid roten af en af dessa 
antenner synes en af första paret maxiller (a). 
De båda simbenen (tab. XVIH, fig. 7, fr. inre sidan) hafva en bred 
och stor, nästan triangulär basaldel (a), samt vid denna en treledad borst- 
bärande palp (d). Vid yttre ändan har basaldelen å inre sidan en för- 
djupning (6), som har en membranös betäckning, för att göra rörelserna 
af benets yttre och smalare del så mycket ledigare. Denna del (c) be- 
står af nio leder, af hvilka första ledet är lika långt, som alla de andra 
tillsamman. Detta led bär intet borst; men af de öfriga bära de sju hvart- 
dera ett borst, och det åttonde eller sista ledet har fyra längre och två 
kortare dylika. Dessa borst äro strierade på tvären, samt aftaga i längd 
mot spetsen af benet. De bära inga sidoborst. Den smalare delen af be- 
net har merendels sitt läge i bugten på skalet. 
Munnen (tab. XVII, fig. 10, h), som har sitt läge vid kroppens främre 
och undre del, mellan basen af de undre antennerna, och år transversel, 
har en tydlig membranös öfverläpp (e, £; g), och begränsas baktill af 
en framåtböjd kant af huden, hvilken synes kunna göra tjenst såsom un- 
derläpp. Under öfverläppens mest upphöjda del (g), hvilken är triangu- 
lär, med basen närmast munnen, är sjelfva munöppningen. Ofvan öfver- 
läppen synas öfre paret antenner (a). Vid sidorna af densamme synes 
undre paret d:o (6), med de mot munnen rigtade spetsiga processerna 
(c & d). 
Första paret maxiller (fig. 9) hafva fyra fingerlika grenar med tal- 
rika styfva borst vid spetsarna. Den" störste af dessa grenar består af 
tvenne leder, såsom hos de andra Ostracoda, och af dessa leder är det 
yttersta minst. Denna maxillas basaldel tyckes vara afdelad i tre eller 
fyra otydligt åtskilda leder. 
Andra paret maxiller (tab. XVII, fig. 2) äro af en mera invecklad 
byggnad. Man har å dem att urskilja trenne delar, nemligen sjelfva maxil- 
lan (b, ec), det mandibellika bihanget (a) ofvanpå densamma, och bran- 
chialbihanget (d). Sjelfva maxillan är delad i fem eller sex lober, som 
bära grofva och glest cilierade borst, och af hvilka den ena (6) har tvenne 
leder. Det ofvanpå densamma fästade mandibellika bihanget (fig. 3, lösryckt 
