2 2 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1 898. 



Rödklöfvervifveln {Apion Apricaiis Hbst.) tillhör ett myc- 

 ket artrikt vifvelsläkte, hvars alla representanter äro af ringa stor- 

 lek. Herr Per Jacobson på Hög- 

 tomta i Kalmar län sände prof på 

 ofvannämnda vifvelart och omta- 

 lar, att hos honom, som odlar klöf- 

 verfrö i större skala, stor förlust 

 åstadkommits därigenom, att skade- 

 djuret förstört hvarannan rödklöfver- 

 blomma. Så har antagligen varit 

 Fig. 2. Apioii Aprhaiis Hest. fallet mångenstädes, fast man, i an- 

 a. Vifvel; b. Larv; c. Klöfver- ggende till förstörarens ringa stor- 

 blomma med larv, nat. storl. , , . , . j r j j -^^ 



lek, ej kommit under fund med ratta 



orsaken till förödelsen. Larven lefver i botten af klöfver blom- 

 morna och förtär där de omogna fröen. Han är mycket liten, 

 tvärskrynklig och tjock samt hvit med gult hufvud. Dess när- 

 varo i blommorna kan märkas redan på afstånd, ty dessa blifva 

 bruna, liksom svedda långt innan tiden är inne för denna färg- 

 förändring i följd af framskriden mognad. Man antager vanli- 

 gen, att dessa vissnade blomhufvuden uppstå genom otjänliga 

 väderleksförhållanden, brist på humlor och härigenom uppkom- 

 men ofullständig befruktning etc, men min tro är, att orsaken 

 till denna brist på frö hufvudsakligen får tillskrifvas viflarnas 

 närvaro. 



En skicklig jordbrukare i Västergötland påstod för 40 år 

 sedan, att man ej borde taga frö af första klöfverskörden, eme- 

 dan denna är föga gifvande, utan af den andra. Det är ej osan- 

 nolikt, att detta påstående grundar sig på verkliga sakförhållan- 

 den, om nämnda viflar förorsakar missväxten på fröet, då deras 

 utveckling och lefnadssätt tala härför; ty i slutet af juli fram- 

 kommer deras andra generation och uppsöker tjänliga platser för 

 sin äggläggning, hvartill de nyskördade klöfverfälten ej kunna vara 

 inbjudande, då de vid denna tid sakna blommor, hvarför viflarna 

 antagligen begifva sig till annat håll. 



Vid den vanliga skördetiden äro larverna fullvuxna och för- 

 vandlas till puppor inom blomhufvudena. Om klöfvern skördas 

 tidigare än vanligt och hoplägges i högar, så att den tager en 

 starkare värme, torde de flesta larverna därigenom blifva dödade. 



