lampa: berättei.sk i'ii.l landtbruksstvrelsen 1897. -5 



genom barkytan samt lämnar sedan fjäril i slutet af juni eller 

 början af juli. Puppskalet sitter länge kvar i sitt hål, med ena 

 hälften utanför barken, och det är då ej svårt att upptäcka hvar 

 skadedjuret haft sitt tillhåll. 



Där kräftskador visa sig, böra träden hållas rena och l)efrias 

 från lösa barkstycken, sprickor etc, hvilka lämna fjärilhonorna 

 lämpliga ställen för äggens afsättande och underlätta de små lar- 

 vernas bemödanden att intränga i barken. Den rengjorda och 

 slätade stammen besprutas med kalkvatten, hälst blandadt med 

 V2 gram kejsargrönt per liter, eller karbolkalk och vatten, foto- 

 genemulsion etc. Redan skadade ställen böra beskäras och sedan 

 de döda eller sårade delarna aflägsnats, bestrykas med ympvax 

 e. d., så att sår och sprickor tilltäppas, för att om möjligt läkas, 

 och på det att fjärilhonorna skola afhållas från att där lägga ägg. 



Bokspinnaren {Dasychira PiidUninda L.). Från herr kam- 

 marjunkaren A. Th. Gyllensköld på Vallen i södra Halland 

 erhölls prof på larver af denna spinnarefjäril, och omnämndes i 

 ett åtföljande bref, att bokarna å en areal af omkring 400 tunn- 

 land, belägen på Hallandsås, äfvensom å andra platser på södra 

 sluttningen af åsen inom Skåne, voro alldeles aflöfvade i följd af dessa 

 larvers angrepp och oerhörda mängd. De hade visat sig äfven 1896, 

 dock icke så talrikt som i år. Afsändaren säger sig hafva funnit 

 flera döda larver ibland de lefvande, och af dem, som anlände 

 till Stockholm, undergick ingen enda förvandling till puppa, utan 

 dogo alla, antingen under vägen eller kort efter framkomsten. 

 Detta skulle möjligen kunnat bero därpå, att de ej uthärdade 

 transporten, men den omständigheten, att döda och liksom »ut- 

 sugna» larver funnits på träden, tycks tyda på, att de varit 

 besmittade af någon bakteriesjukdom, och att härjningen alltså 

 vore nära sitt slut eller åtminstone hade nått sin kulminations- 

 l)unkt. En undersökning af de härjade träden nästa sommar af 

 därtill kompetent person — i likhet med hvad som skedde efter 

 tallmätarens och röda tallstekelns härjningar i Nerike 1889 — 90 

 — för att utröna i hur hög grad bokskogen lidit genom det 

 senaste angreppet, kunde få stort värde för framtiden, och an- 

 togs och ännu finnes kvar i entomologiska anstaltens samlingar; men jag miss- 

 tänkte då ej, att det kunde härstamma frän ifrågavarande glasvinge, emedan 

 denna aldrig förut blifvit anträffad i .Sverige. 



