peyron: frostmataren eller frostfjariln. 



51 



Fie. 



afvissnar. Aro samtliga skott angripna, kan trädet sålunda i sin 

 helhet A-issna af, och detta sker ofta med stor hastighet. De 

 vissnade, bruna, hopspunna skotten, af hvilka 

 fig. T gifver en ungefärlig föreställning, kvar- 

 sitta sedermera under större delen af som- 

 maren. Ett sålunda aflöfvadt träd står van- 

 ligen kalt till framemot midten af juli, då 

 det börjar utveckla nya blad. — Så full- 

 ständigt som ofvan nämnts aflöfvas emeller- 

 tid träden sällan förr än mot senare delen 

 af den vanligen 5 år räckande härjningsperio- 

 den, då larvernas antal hunnit oerhördt för- 

 ökas, och tiden för aflöfvandet infaller härvid 



redan mot slutet af maj. Under härjningsperiodens första år hinna 

 däremot larverna icke på långt när åstadkomma denna skada, 

 utan träden utveckla sin grönska och bära frukt, äfven om frost- 

 fjärillarver i dem förekomma. Dessas närvaro visar sig emeller- 

 tid icke desto mindre ganska tydligt, i det att få blad på sådana 



träd äro oskadade, utan 

 förete ett utseende, un- 

 gefär sådant, som tig. 

 2 anger. Dessutom 

 finnas här och hvar 

 fullständigt förtorkade 

 skott, liknande fig. i. 

 Förhållandet är näm- 

 ligen att larverna, se- 

 dan de nått en längd 

 af ungefär 10 mm., 

 lämna sina väfnader 



„. för att därefter lefva 



Fig. 2. 



fritt på bladen. Där- 

 vid förtära de ej dessa fullständigt, utan lämna oftast ett till 

 hälften förtärdt blad för att angripa ett nytt. Emellertid händer 

 stundom, att träden äfven på detta sätt kunna fullständigt aflöf- 

 vas, om ett större antal larver lefva i desamma. Detta sker då 

 vanligen först mot tiden för larvernas fullväxt, sålunda framemot 

 midten af juni, och träden få då ett annat utseende än de ofvan 



