57 



EN FJÄRIL-LARV, SOM VÄLTRAR SIG FRAM 

 MED SITT BO. 



Många fjärillarver torfärdiga åt sig, såsom bekant, ett bo af 

 främmande ämnen, t. ex. delar af torkade blad, stjälkar och 

 fruktskal, hvilka med spinntrådar fästas vid hvarandra, så att de 

 bilda en hylsa, som säcklikt omgifver kroppen, och hvilken lar- 

 ven släpar med sig, då den rör sig fram från ett ställe till ett 

 annat och i hvilket den drager sig in och helt och hållet döljer 

 sig, då någon fara hotar. Sålunda träffar man ofta nog äfven 

 hos oss dels på lefvande växter, dels på torra trädstammar, väg- 

 gar och gärdsel, dels på marken larver af arter hörande till 

 familjerna PsycJiidac och ColcopJioridac krypande omkring eller 

 klättrande, dragande efter sig sina s. k. säckar. 



Af den senare familjen lefva några såsom unga larver mine- 

 rande särskilda växters blad, i det de lifnära sig af dess paren- 

 chymmassa och lämna öfverhuden oskadad samt förfärdiga sedan 

 sin säck af fragmenter af samma blad och ses sedan på hösten 

 draga omkring med denna säck; eller ock lifnära de sig af frön 

 och använda de delvis förstörda frukterna till sitt hölje. 



Då man om senhösten sållar löf, mossa eller vissnadt gräs 

 eller ock torkad bark, t. ex. för att söka skalbaggar, ser man 

 därför ofta sådana små fjärillarver med olika formade, stundom 

 ganska besynnerliga säckar vandra och klättra omkring bland det 

 utsållade rasket. 



Senaste tisdag, den 2 november, var jag i tillfälle att obser- 

 vera en liten fjärillarv med sin säck, hvilken dock genom säckens 

 byggnad samt framför allt genom larvens besynnerliga beteende 

 öfvergår allt hvad jag förr sett i naturen eller hört omtalas. 



