sahlberg: en fjärillarv, som vältrar sig fram med sitt no. 59 



tro, det inuti boet funnos tvänne larver, hvardera vänd med huf- 

 vudet mot sin öppning, hvilka turvis kröpo ut och slängde boet 

 ett hvart, men vid närmare betraktande fann jag lätt, att larven 

 icke hade någon bolagsman utan lefde ensam i sitt bo och inuti 

 detsamma vände sig för hvarje steg. Efter det den några dagar 

 hållits i fångenskap i varmt rum blef den ock allt mer trög, så 

 att man kunde få vänta långa stunder innan den visade sig. Jag 

 trodde därför att den redan dött eller förpuppat sig inne i boet, 

 då jag senaste lördag skulle förevisa säcken för Sodctas pro 

 Fauna et Flora fcnnica. Till min stora fröjd visade det sig 

 dock, att så icke var fallet ; helt oväntadt sträckte den långsamt 

 ut hufvudet, kröp fram och utförde inför hela den lärda societe- 

 ten sina akrobatiska rörelser, om ock de numera försiggingo 

 något mattare än kort efter det den blifvit funnen. 



Då tyvärr endast i exemplar blifvit anträfifadt, och så vidt 

 jag känner något dylikt fall icke blifvit i den entomologiska 

 litteraturen beskrifvet, var jag angelägen om, att icke skada lar- 

 ven, utan om möjligt låta den förpuppas och sedan utvecklas 

 till imago, för att lära känna den fjärilart, som under larvsta- 

 diet visar detta egendomliga lefnadssätt. Jag har därför icke 

 kunnat i detalj undersöka eller beskrifva larven. 



Så vidt i hast dock kunnat ses, är larven till färgen hvit- 

 aktig, något tillplattad, icke fullt en millimeter bred samt utsträckt 

 något längre än kokongen. Hufvudet är svart, hornartadt, starkt 

 glänsande, med skarpa käkar och korta antenner. I framkanten 

 är det försedt med långa utstående borst. Hjässan har en djuj) 

 intryckt fåra längs midten, hvilken framtill grenar sig uti tvänne 

 finare intryckta linier, som bilda en klyka. Protliorax är ofvan 

 täckt af en starkt glänsande, glatt, svart hornplåt, som har for- 

 men af en halfcirkel. De tvänne följande segmenten hafva äfven 

 ofvan hvar sin hornplåt, men dessa äro ljusare till färgen, bruna, 

 och mycket kortare, så att de endast ofullständigt täcka seg- 

 menten. De hafva nästan formen af ett cirkelsegment, uppta- 

 gande ^/;5 af en cirkelperiferi. 



Larven påminner således mycket om larver af ColcopJiora- 

 arter, men är betydligt mindre än de allmännare hos oss före- 

 kommande formerna af släktet. 



Man måste fråga sig: Hvad kan orsaken vara till den be- 



