SAHLBERG: RESEBREF. II7 



dyrkarnas »eviga eld» ni. m. och styrde sedan med ångbåt tvärs 

 öfver Kaspiska hafvet och landade den 20 juni vid den lilla 

 staden Usun-Ada. Sålunda stodo vi färdiga att företaga våra 

 exkursioner genom de brännheta sandöknarna just till midsom- 

 martiden. Man hade afrådt oss från att resa denna årstid; mars 

 och april månader, sade man, bör en naturforskare färdas här 

 för att kunna uthärda hettan, nu vore nästan all vegetation för- 

 torkad och bortbränd, och föga kunde man träffa af insekter 

 under sådana förhållanden. De välmenta råden att förse sig 

 med lifsförnödenheter samt framför allt med dryckesvaror t. ex. 

 seltersvatten eller något dylikt, enär man här i Transcaspien ej 

 kunde få drickbart och ofarligt vatten, hade vi lämnat helt och 

 hållet obeaktade. Här gick ju en järnväg ända till Samarkand 

 och människor funnos här ju i mängd, något måtte de väl hafva 

 att äta och dricka. En förfärlig hetta, som förorsakade en törst, 

 hvarom man ej kan göra sig någon föreställning utan att hafva 

 försökt den, fingo vi visst lida under våra exkursioner här. Ter- 

 mometern visade ofta i skuggan 52' celsius, och törsten plågade 

 oss emellanåt så svårt, att bokstafligen tungan klibbade fast vid 

 gommen, så att vi knappt kunde tala med hvarandra, än mindre 

 förtära en munsbit af den medtagna vägkosten under våra halfva, 

 stundom hela dagen räckande exkursioner. Emellertid var re- 

 sultatet af dessa synnerligen godt. En hel mängd arter Colco- 

 ptera och Heniiptcra, vackra, sällsynta och ofta för mig obe- 

 kanta, insamlades dagligen. Genast i början togo vi flera exem- 

 plar af en vacker varietet af Tctracha cupJiratica, Cicindela- 

 arter o. s. v. Men hvad som isynnerhet intresserade var den 

 stora mängd af väldiga och märkvärdiga Tenebrionider, som 

 ständigt blefvo vårt byte. Vi stannade på flera ställen vid järn- 

 vägslinien mellan Kaspiska hafvet och Samarkand och exkurre- 

 rade flitigt, aldrig (naturligtvis) afbrutna af regn, som här som- 

 martiden är något nästan okändt. Snart insågo vi, att exkursio- 

 nerna måste ordnas något annorlunda här än i norden. Den 

 starka hettan gör ock, att insekterna mycket hastigt torka, så 

 att t. ex. Hemiptera icke kunna hållas döda mer än några timmar 

 förr än de prepareras, om man ej vill riskera att bryta ben och 

 antenner. 



För att gifva en bild af insektlifvet och våra exkursioner 



5 



