193 



ENTOMOLOGISKA FÖRENINGENS GÖTEBORGSKRETS' 

 SAMMANTRÄDE Å RESTAURANT PHŒNIX 



DEN 8 OKTOBER 1S98. 



Sedan ordföranden med några ord erinrat om den talrikt 

 besökta och i allo angenäma utflykten den 25 sistlidne septem- 

 ber till Fjärås, hvarvid en af deltagarna i den vackra bokskogen 

 vid sjön Lygnens södra strand lyckades finna den mycket säll- 

 synta skalbaggen Microsaiinis lateralis Grav., öfvergick man 

 till aftonens förhandlingar. 



Undertecknad lämnade först några biologiska upplysningar 

 om skalbaggsläktet Mclor, hufvudsakligen med ledning af J. H. 

 Fabre's upptäckter. 



Litet hvar känner nog till denna blåa, tumslånga skalbagge, 

 som man om våren ser promenera på solbelysta skogsstigar och 

 som påminner om en tjock herre, klädd i en urväxt, högblå frack. 

 Allmänt kallas den för »Majbagge» efter den månad, hvarunder 

 den vanligen förekommer såsom fuUbildad insekt. Bland alla 

 intressanta märkvärdigheter inom insektvärlden, är denna skal- 

 bagges utveckling bland de mest egendomliga. Lång tid förflöt 

 innan man lyckades lära känna utvecklingen hos den rätt all- 

 männa insekten. Redan Linné hade sett dess larver, men tog 

 dem för något helt annat och kallade dem Pcdiculus apis eller 

 bilusen, emedan han fann dem inkrupna i hårbeklädnaden hos 

 en del bin. Newport kunde likväl påvisa, att detta var Mcior- 

 baggens larver i deras yngsta stadium, men först fransmannen 

 Fabre var det genom årslånga studier gifvet att skaffa full kän- 

 nedom om dessa larvers egendomliga utveckling. 



Entomol. Tidskr. Arg. 19. H. 3 — 4 (1898). i 13 



