grill: exto:mol. fören. göteborgskrets SA^L^L\NTR. D. 8 OKT. 195 



sin farkost börjar den sedan äta af honungen och tillväxer nu- 

 mera helt hastigt i storlek och kraft. Efter ännu en hudöms- 

 ning, som sker under rätt egendomliga förhållanden, förtär den 

 resten af det samlade honungsförrådet, hvarunder den uppnår sin 

 fulla storlek och går i puppa, för att följande vår förvandlas till 

 vår kända Majbagge och, efter att hafva genombrutit boets bräck- 

 liga dörr, begifva sig ut på ströftåg efter make eller maka. 



Men det är ej endast på ofvannämnda bi, Ajithop/iora, som 

 den späda Meloë-\diXWQn söker komma för att nå dess bo. Detta 

 bi har andra fiender eller parasiter, Mclccta och Coelioxys, 

 hvilka bruka lägga sina ägg i dess bo och, efter att hafva till- 

 intetgjort 'dess afkomma, ogeneradt njuta af dess samlade förråd. 

 Äfven på dessa parasiter kan man få se iî/c/t't'-larven söka fästa 

 sig, hvarigenom själfva tjufven blir bestulen, och den af Antho- 

 phora samlade honungen öfvergår sålunda i tre herrars eller 

 rättare damers ägo samt stannar slutligen hos den svagaste af 

 de tre. 



Här kan man med fog säga, att instinkten gränsar till hvad vi 

 hos människor kalla förstånd. 



Herr Emil Saxdin höll därefter ett längre sakrikt föredrag 

 om »nunnan», Lymajitria [Psïlura) monacJia L., denna fjäril, 

 som nu i sommar gjort sig ryktbar genom de härjningar den an- 

 ställt i barrskogsbestånd i Södermanland och andra delar af 

 Sverige. Föredraganden meddelade detaljer om fjärilns utveck- 

 ling samt berättade om en af de våldsammaste förödelser den 

 hittills anställt, nämligen i Ostpreussen, där den på några års 

 tid ödelade flera tusen tunnland skog. En föreningsmedlem före- 

 visade fuUbildade fjärilar och larver af »nunnan» äfvensom af 

 den närstående s. k. »trädgårdsnunnan», Ocneria dispar L., 

 hvilken äfven i år, enligt meddelanden i tidningarna från Sta- 

 tens entomologiska anstalt, uppträdt härjande i vårt land. 



Herr Henrik Nilsson meddelade det intressanta fyndet af 

 Vellcjus dilatatiis Fabr., vid Öregrund, det nordligaste ställe i 

 Sverige, där den hittills blifvit observerad. 



Undertecknad förevisade en vid Oscarshöjd i närheten af 

 Flöda tagen gren af ett äppelträd (Grawensteiner), som blifvit 

 dödadt af en trädborrare, Toniiciis dispar Fabr. I den sönder- 

 klufna trädgrenen kunde man se såväl moder- som yngelgångarna, 



