I. a:\ipa: bf.ka riKLSic till laxdiürukssi vrf.i,si:n itSçS. 25 



Vidare är den känd från Ryssland och andra europeiska land. 

 från Nya Zeeland m. H. I Norge upptäcktes den 1892. 



En fråga uppställer sig helt naturligt, nämligen denna: 

 Hvarifrån har gallmyggan inkommit till Gotland? Att efter ett 

 så kort studium af insekten, som där hittills varit möjligt, defini- 

 tivt uttala sig i ett så kombineradt spörsmål, livilket måhända 

 aldrig kan få sin lösning, låter sig ej göra. Att den icke in- 

 kommit såsom utbildad insekt, torde vara tämligen säkert, utan 

 har den med all sannolikhet införts med säd, frön eller måhända 

 halm, och detta under puppstadiet. En undersökning, hvarifrån 

 sådana saker importeras till Gotland, skulle möjligen gifva någon 

 ledning här vid lag. VAt annat förhållande är därvid äfven af 

 vikt, nämligen studiet af de parasitsteklar, hvarmed en del puppor 

 visat sig vara behäftade. Kännedomen om dessa och hvilket 

 lands fauna de tillhöra bör kunna gifva ledning till frågans 

 lösning. 



Den viktigaste frågan är dock, om några verksamma medel 

 finnas för dess, om ej utrotande, hvilket ju knappast är tänkbart 

 med något djur, så åtminstone dess stäfjande inom sådana gränser, 

 att den ekonomiskt ej spelar någon rol. Sådana finnas äfven, 

 och dessa äro dess bättre af så enkel och lätt utförbar beskaften- 

 het, att hvarje jordbrukare, blott viljan är med, bör kunna följa 

 de här lämnade föreskrifterna. Det handlar nämligen icke om 

 nya, förut okända metoder, som man liar svårt att komma 

 sig för med att nyttja, utan det gäller gamla välkända operationer 

 af enklaste slag. Jag vill här nämna några af de verksammaste 

 sätten. 



Sedan larverna på sensommaren gått i puppor, hvilka, 

 som nämndt är, sitta strax vid roten eller ej långt därifrån, sällan 

 ofvan första eller andra leden, afskäres säden, innan pupporna 

 b()rja kläckas. De äro då kvar i stubben på åkern. Nu före- 

 tages omedelbart en plöjning med en plog hälst af albionstyjien, 

 hvarvid först stubben skummas af, vändes om och kastas i den 

 öpyjna fåran, för att sedan liöljas med ett jordlager. På det 

 sättet komma pupporna att begrafvas under det nämnda jordlagret. 



Om detta metlel skall blifva fullt verksamt, måste pupporna 

 täckas af ett sä mäktigt jordlager, att de ej förmå arbeta sig 

 upj) i det fria. Eör att utröna huru tjockt detta jordlager bör 



