20 EXTOMOfXMilSK TIDSKRIFT I 899. 



vara, äro vid anstalten en mängd puppor inlagda i smalare glas- 

 kärl af olika höjd, där de ligga täckta af grunda eller djupare 

 jordlager. Det största djup, hvarifrån de hittills uppkommit till 

 jordytan är 6 cm. Skulle detta fortfarande visa sig vara fallet, 

 vore problemet löst, dä nämnda plogar kunna gä till ett djup 

 af 14 — 25 cm. 



Det återstår då, att genom noggranna iakttagelser bestämma 

 rätta tiden för denna plöjning. En efter plöjningen företagen 

 vältning är äfven att rekommendera, då jorden däraf pressas 

 ihop, hvilket försvårar myggans uppträngande, och uppstående 

 jordkammar bättre komma att fvlla mellanliggande fördjupningar, 

 och således ett jämnare jordlager kommer att täcka det hela. ' 



Ett nödvändigt villkor är, att plöjningen sker noggrant, så 

 att den omvända stubben verkligen blir höljd med erforderlig 

 jord. Jorden måste sedan ligga orörd eller endast bearbetas i 

 ytan, tills tiden för ifrågavarande generation är öfver. 



Aggen läggas äfven på hösten (om vi hos oss hafva en vinter- 

 generation, är dock ännu ej undersökt) på den uppkomna höst- 

 sädesbrodden. För att förekomma större skada, är då att iakt- 

 taga följande. 



Sådden företages så sent som möjligt pa hösten, så att 

 myggorna redan dött, innan brodden skjuter upp. Därvid är 

 mycket gynnsamt, att ett \)ai- veckor före den egentliga sådden 

 beså länga, smala remsor på några ställen af fältet. Så snart 

 brodden här skjuter upp, lägga myggorna där sina ägg, hvarefter 

 äggläggningen sedan är öfver, då den egentliga sådden inträttar. 

 Dessa med ägg behäftade remsor plöjas djupt efter att, om man 

 så vill, hafva afbetats. Om man finner den uppkomna höstsäden 

 angripen af dessa larver i större mängd, är en öfvergödsling med 

 t. e.\. chilisalpeter mycket att förorda. 



Det visade sig vid mina undersökningar, att svag säd var 

 häftigt angripen och en mycket stor del af dess strån alldeles 

 förstörda, under det att på väl hållen jord, med kraftiga stånd, 

 dessa så att säga växt ifrån det onda. Ett stundom ganska stort 

 antal puppor kunde där sitta vid roten och i bladslidorna, utan 



^ En grund harfning, efterföljd af sladd eller vält, för att utjämna springor 

 och fördjupningar, torde lämpligast ske om våren, sa snart jorden därför 

 lämjiar sig. .'i. /. . 



