34 ENTOMOI.OGISK TIDSKRIFl" 189g. 



sig om ask, björnbärsbuskar, potatisblast och utvuxen säd, hvaraf 

 blott en del blad förstördes, icke själfva stånden. På ett ställe 

 uppgafs däremot, att vårrågen blifvit som späd alldeles förstörd 

 af larverna, hvilka sutto »ett par tre stycken på hvartenda stånd». 

 Äfven boningshusen hade de öfversvämmat och vid eldningen 

 nedkommit genom skorstenen. 



Under de fyra följande dagarne, 8 — 1 1 oktober, fortsattes 

 imdersökningarna för närmare begränsning af det angripna om- 

 rådet. 



Insektens nordligaste härjande utbredning torde i dessa trakter 

 befinna sig inom Hästmahult i Gullabo socken. På Topografiska 

 corpsens karta öfver Sverige 1870, N:o 11, Karlskronabladet, 

 finner man härjningens östligaste gräns vid den linie, som går 

 18' och 5 mm. till vänster från den vinkel, som gränsen mellan 

 Småland och Blekinge där gör. Västliga gränsen går ungefär 

 från 20' parallelt med den östliga. Det mycket starkt angripna 

 området går uppåt till något norr om halfva afståndet mellan 

 Blekinges gräns och kartans öfre del, mellan 18' — 20', därifrån 

 härjningen norr ut blir allt mindre betydande. 



En hufvudhärd befinner sig på den något högre belägna 

 platsen strax norr om gränsen, som på kartan betecknas med en 

 hvit fläck. Äfven den höjd, Hasakullen, som synes i NO från 

 Rörsmåla, var delvis angripen. I trakten kring Rörsmåla och 

 Bjurabygget samt mellan dessa ställen liade man visserligen sett 

 larverna och kände väl till dem, men ingen härjning hade där 

 ägt rum. Under kringströfvandet i dessa delar undersöktes sten- 

 högar och stenmurar. I"ria från larv- och puppskinn voro de 

 visserligen icke, men dessa anträftades icke i sådant antal, att 

 de angåfvo insektens förekomst i någon betydligare grad. Emel- 

 lertid framgick det af dessa fynd, att fjäriln utbreder sig, t}' året 

 förut var den där i trakten icke känd. På anförda, svårt an- 

 gripna område strax norr om gränsen hade larver under inne- 

 varande år uppträdt så ofantligt mycket talrikare än förra året 

 — det första hvarunder man lagt vidare märke till desamma — ■ att, 

 såsom folket uttryckte sig, väl ingenting kommer att återstå, vare 

 sig af gräs eller bladverk, om förökningen nästa år skulle stiga i 

 samma grad. Att så kommer att blifva förhållandet, är tyvärr 

 utan tvifvel. De oräkneliga massor af ägg, som där l)efinna sig 



