;^6 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT iSgQ. 



I slutet af juni och i juli hade de härjat mest och bland annat 

 afätit alla ympar på äppelträden, utom på ett, som stod i en 

 myrstack. De gingo öfver stora vägen 2 — 300 fot, hvarefter de 

 stannade. På vägen upp till Bjuraln'gget sågs blott här och hvar 

 ett torrt puppskal. 



Vid Bjurabygget hade de härjat svårt. 



Mellan Bjurabygget och Långemåla anträffades puppskal här 

 och hvar, men nedåt kvarnen liade en svår härjning ägt rum 

 på Alfred Gustafssons, Carl Ljungs och Hans Månssons 

 ägor. Vid kvarnen hade larverna gått öfver, och en lika svår 

 härjning syntes där hafva ägt rum, hvilken af personer på platsen 

 antogs hafva sträckt sig äfver 7 — 800 tunnland. Är detta verk- 

 liga förhållandet, tycks den vidsträcktaste härden hafva befunnit 

 sig här. Den nordligaste punkt på denna sidan om sjön, där 

 jag spårade larvernas uppträdande, var Magnus Petterssons 

 ägor, belägna ungefär midt mellan Ledja, ej långt från Norrsjöri, 

 och öfre Buggamåla. Vid Erkilsmåla hade ett ringare antal af skade- 

 djuren visat sig, men något mer vid Ledja. Vid öfre Bugga- 

 måla hade man ej märkt dem, enl. Hans Olsson. N. A. Petters- 

 son i Falan hade icke märkt insekterna och kände ej till larverna. 

 På And. Anderssons ägor gjordes undersökningar i stenrös o. d., 

 men blott något enda puppskal anträffades. I Kopparmåla kände 

 man icke alls till dem, liksom äfven i Krogsmåla. På vägen 

 mellan Kopparmåla och Brändahall anträffades inga rester efter 

 larver eller puppor. I Krogsmåla kvarn kände man ingenting om 

 saken, så äfven på flera ställen, där förfrågningar gjordes i 

 Mästaremåla. 



Då emellertid uppgifter icke saknades, att insekten visat sig 

 på områden längre åt väster och söder, fortsattes undersöknin- 

 garna följande dag. 



Från Brändahall gick resan till det i SSO liggande Hult. 

 På vägen dit gjordes upprepade undersökningar, hvarvid torra 

 puppskal anträffades obetydligt söder om det ställe, där på an- 

 förda karta höjdsiffrorna >336- stå. I en stenmur, tillhörig 

 P. M. Pettersson, anträffades dock ej så obetydligt med pupp- 

 skal. Folket hade sett larver under sommaren här och hvar, 

 dock icke i någon vidare mängd, liksom förhållandet varit före- 

 gående år. Hos T. Anderssons i Krogsmålahult, strax söder 



