I.AMI'A: JJKRÄ ITKI.SK nu, I.AXD IHRlKSSrVRKI.SKN 1898. 51 



borren [Mcloloutlta Hippocasiaui F.) hiirjade a en gräsbevuxen 

 sandmark. 



Lilla ållonborren [PhyllopcrtJia Horticola L.) har äfven gjort 

 skada på tlera ställen, såsom t. ex. vid Kinna i Marks härad af 

 Älfsborgs län, där larverna förstörde en gräsmatta i trädgården. 

 Kn berättelse af mer allmänt intresse om dess uppträdande er- 

 liölls från herr Ax[;i. Sun]ii:i;r(;, Barksäter, Katrineholm, hvarför 

 jag tager mig friheten därur anföra följande: Samtidigt sänder 

 jag några skalbaggar, tagna ur en till millioner uppgående svärm, 

 som i går (d. 29 jnni) f. m. kl. 9 helt plötsligt u])])enbarade sig 

 på den nyss gödslade trädesåkern. Hur dessa skalbaggar kommit 

 dit, såg ingen. På en gång observerades, att det krälade af dessa 

 djur öfver hela tegen (2 t:nd). Emellanåt lyfte de sig några fot 

 öf\ er marken och flögo så fram och åter. Då folket återkom till 

 fältet efter middagen, hade djuren begifvit sig in på en vid trädan 

 liggande hafreaker, men tycktes där ej göra någon skada. Däremot 

 observerades på en bredvid fältet växande hallonbuske en del 

 skalbaggar, som åto upj) bladen, med undantag af nerverna, så 

 att de blefvo skelettartade. Intressant vore att \eta h^ilka dessa 

 äro och om man har något att frukta af dem för jordbruket.- 



Djuren voro lilla ållonborren och hade antingen utkläckts i 

 åkern, eller ditkommit från någon närbelägen sandig ängsmark. 

 Det sista är antagligast, ty om de utkläckts i åkern, skulle 

 larverna hafva härjat säden därstädes året förut, hvarom intet 

 namnes i brefvet. 



I årsberättelsen för 1897 omnämndes, att vid Broxvik i 

 Nyeds socken af Värmland larver till lilla ållonborren uppträdde 

 i stor mängd, samt att de den 24 oktober samma år befunno 

 sig på 15 — 10 cm. djup i jorden. Afven i år har underrättelse 

 om dem erhållits genom agronomen J. A. Andersson, förestån- 

 dare för frökontrollanstalten vid Molkom. De visade sig först 

 1893 eller 1894 och hafva sedan dess ansenligt tilltagit i antal, 

 så att de förlidet år gjorde betydlig skada å gräs och hafre. 

 Deras förnämsta tillhåll tycktes dock vara en af lös jord bestå- 

 ende backe i fältets närhet. Den 14 september lågo de på ett 

 • Ijuj) af 4 — 5 cm. 



T år har larvantalet varit mindre, och detta tillskrifves dels 

 väderleken, dels höstplöjning och plockning. »Det senare arbetet 



