5 2 EXTOMOLOGISK TIDSKRIFT I 899. 



hade enligt jordinnehafx arens utsago väckt mycket löje hos gran- 

 narna, men nu skratta de så lagom, då äfven de fått påhälsning 

 af de objudna gästerna. Emellertid förefinnas de i så stort antal 

 ännu, att fara föreligger, i all synnerhet som de spridt sig ej 

 blott till alla gårdar i Broxnäs, utan äfven till en annan bys 

 ägor, nämligen Gaperud, som ligger skild därifrån af en skog på 

 V-> km. längd. Mannen påstår sig hafva sett den fuUbiidade 

 insekten hvarje är, men i ringa antal tills i fjol, då den förekom 

 i stor myckenhet, som jag förut relaterat. Då förstördes löfträden 

 ganska mycket under svärmningen, och en sådan hade ägt rum 

 äfven i år. Nämnda person säger: Då de först framkommo ur 

 marken — det var på en klöf^er^alI — ^oro de så många, att 

 kreaturen undveko dem och ej kunde äta. Snart flögo de, och 

 då lät det som när man tröskar. De försvunno emellertid fort 

 i år, utan att göra någon nämnvärd skada på träden. > Varning 

 mot ållonborrarna har gifvits, och > har anbefallts lämplig bear- 

 betning af fälten, uppsamlig af larver och de fullbildade insekterna 

 samt befordrandet af ökningen af insektätande fåglar. Slutligen 

 anhåller brefskriharen att få ^'eta, om man ej där pä orten kan 

 bli delaktig af det statsanslag, som kommer de sydligaste länen 

 till nytta för insamling af ållonborrar. 



Hvad detta beträffar, borde väl knappast någon skillnad 

 mellan arterna af ^•åra s. k. ållonborrar ifrågakomma, då de upp- 

 träda i sådan mängd, att härjning befaras eller är för handen. 

 På begäran lämnades ett intyg om de såsom prof sända larvernas 

 namn m. m., för att åtfölja en tillämnad motion till Hushållnings- 

 sällskapet, i afsikt att genom dess medverkan undfå statsanslag. 



En underrättelse, som är ägnad att ingifva stora farhågor 

 för närvarande inom den ort, h\arifrån den erhölls, Aar den, att 

 gräsmasken [Cliarœas Gramhiis L.) åter börjat uppträda, denna 

 gång i Jämtland. Landtbrukaren Fr. Österberc; å Långåskans 

 säger härom i ett bref af den 27 sistlidne juni, > den håller 

 nu pä att förstöra nästan all gräsväxt här omkring. Den härjade 

 strax det blef grönt på marken i Aåras och har fortfarit därmed 

 så, att det nu är stora gärden, som äro alldeles hvita. 



Som häraf synes, har härjningen redan fått en sådan ut- 

 sträckning, att dess hämmande torde blifva omöjlig, h varför man 

 troligen har att år 1899 befara än större förluster. 



