i.ampa: berättelse till landtbruksstyrelsen 1898. 53 



Här föreligger åter ett bevis pa bristen af iakttagelseförmäga 

 och förtänksamhet lios en del af våra landtmän, då man ej varse- 

 blir en skadeinsekts närvaro förr, än ängsmarken af densamma 

 är pä väg att alldeles ödeläggas. Det är nämligen utom allt 

 tvifvel, att redan 1897 gräsmask funnits i orten och borde hafva 

 kunnat observeras. Då hade man haft större hopp om, att med 

 framgång motarbeta densamma medelst gräsmarkens upplöjning, 

 larvernas infångande uti gropar och diken, öfverstrilning med 

 blandningar af kejsargrönt eller lysol och vatten, xältning, tåtel- 

 tufvornas uppbränning etc. å de mindre områden, h varpå skade- 

 djuren dä uppehöllo sig och förökades. Xu torde man knappast 

 kunna göra annat än, att genom upptagande af diken mota lar- 

 \erna vid deras vandringar samt afvakta naturens ingripande 

 genom framkallandet af parasiter och svamp- eller bakteriesjuk- 

 domar. 



Från landtbrukaren Per Jonsson i Brötan, Hallaryds socken 

 af Kronobergs län, erhölls underrättelse om, att maskar förstörde 

 rågbrodden under hösten på nämnda ställe. Prof medföljde, 

 hvilket gaf vid handen, att här var fråga om harkranklarver. 

 De tillhörde likväl ej den vanliga harkranken (Tipida Olcracca L.)^ 

 utan ett par andra arter, hvilkas namn ej kunna uppgifvas, innan 

 larvernas sista förvandling ägt rum, hvilket jag hoppas skall ske 

 till nästa sommar. Som vanligt aftecknades larverna. 



Fruktträd och bärbuskar. 



Af herr J. F. Kvlander i Alingsås gjordes förfrågningar 

 rörande fläckhorniga löfvifveln {PJiyllobius MacuUcornis Gvl.), 

 emedan denna gjort mycken skada pä hans unga träd. Sålunda 

 angrepos och förstördes bladen ])å hasselbuskar, rönnar, björkar 

 och päronträd. Närstående lindar, hagtorn, granar, vin-, krusbärs- 

 och hallonbuskar fingo däremot vara i fred. Från Uddevalla 

 klagades likaledes öfver detta skadedjur äfvensom äjiple löfvifveln 

 {Ph. Pyri L.). 



Såsom ufrotningsmedel rekommenderar Holmgren i sin 

 »Trädgårdens skadedjur: nedskakning och uppsamling af viflarna 

 jtä utbredda dukar, hvilket nog kan gå för sig, då det är fråga 



