I.A.MI'A: UEKÄTTKKSK IIIJ. r.AXDlURUKSSTVKKLSKN 1898. 55 



tidigt följande vår. I,ar\en kan göra m\cken skada, ifall han 

 iil)|)träder i mängd, ty toi)|).skotten förstöras, och kvistarna l)lif\a 

 sedan missbildade. 



Krusbärsmottet [Zophodia Co)ivolutcila Hü.) visade sig 

 mycket fördärflig för krusbären i trädgården vid kyrkoherdegården 

 i Arvika, och tillråddes att förstöra de angripna bären, medan 

 larverna befunno sig kvar uti dem. 



Frostfjäriln {Clicimatohia Bnnnata I..) har som vanligt 

 gjort skada pa fruktträden mångenstädes, men man må kunna 

 hoppas, att de mänga upplysningar om densammas utrotande, 

 som införts i tidningar och tidskrifter, skola göra sitt till, att 

 den hädanefter skall bli mindre förlustbringande än förut. Särskildt 

 får jag nu hänvisa till en uppsats af kandidat J. Peyron, med 

 l>lansch, som införts i - Uppsater i praktisk entomologi» för år 

 1898 och uttömmande behandlar detta ämne. 



En säckdragaremal (Cohophora Nigricclla Steph.) up])- 

 trädde ymnigt på bladen af äpplteräd (gravensteiner) vid Siarö i 

 Stockholms skärgård. Prof erhölls genom herr R. Ekman, hvilken 

 tillika sände flera andra larver till uppfödning. Larven väfver 

 en ciggarrformig hylsa, hvari han vistas och hvilken medföljer, 

 då han kryper på bladen. Fjärilar framkommo ur hylsorna den 

 13, 15, 16, 20 och 22 juli. Den skada, dessa larver förorsaka, 

 synes vara ringa eller ingen. 



Krusbärsågstekeln [Nonatiis Riôts/i Scop.). Jägmästaren 

 O. G. NoRBÄcK, Strand, Arvika, skrifver, att hos honom voro 

 krusbärsbladen i slutet af maj 1897 ^^ ymnigt besatta med ägg, 

 att han ansåg det fruktlöst att försöka bortplocka dem. >\Tag 

 dröjde därför tills larverna framkommit och röjde sin tillvaro 

 genom ätna blad, men innan de spridt sig gafs en dusch af 

 kejsargrönt och vatten pä de härjade ställena, och fortsattes här- 

 med så snart nya kolonier visade sig, hvarefter jag blef dem 

 kvitt.: Som i handeln förekomma två slag af kejsargrönt, af 

 hvilka det ena är giftfritt och följaktligen overksamt, måste man 

 se till, att den giftiga sorten användes. 



Råd mot dessa stekellarver lämnades till apotekaren G. R. 

 Nordgren, Stockholm, A. E. Torxquist, Arholma, m. fl. 



Päronbladstekeln {^liriocauipa Aduinbrata Kluc;). Denna 

 stekcls små, klibbiga, snigelliknandc larver visa sig ofta på päron- 



