I.A^JPA: BERÄTTELSE ITLL L.ANDTBRUKSSTYRKLSEX I 898. 57 



Från kyrkoherde J. Andersson i Färlöf sändes några exem- 

 lilar steklar till påseende, hvilkas larver likaledes lefvat i plommon, 

 ocli Jios honom blifvit utkläckta. 



Från doktor L. G. Dovertie i Sköfde sändes en samling 

 l)äronkart den 7 juli, hvilken plockats bland en myckenhet sådan, 

 som nedfallit från träden. Kartarna voro delvis svartnade och 

 urhålkade af mygglarver. Att afgöra hvilken myggart de tillhörde 

 var för tillfället omöjligt, emedan minst två arter gallmyggor 

 [Cccidoviyia Nigra Meig. och Pyricola Nördl.) samt två sorg- 

 myggor [Snara Piri Schmiedb. och ScJmiicdbergcri Kou..) lefva 

 ungeförligen på enahanda sätt. Då dessa ej äro upptagna i 

 Holmgrens »Trädgårdens skadedjur», den enda uppslagsbok 

 på svenska vi äga, torde här något böra anföras om lefnads- 

 sättet hos en af dem, nämligen Sciara Nigra Meig., hvilken vi 

 skulle kunna kalla svarta päronsorgmyggan. 



Denna framkommer enligt Schmiedberger på våren och 

 lägger medelst det långa äggläggningsröret sina ägg inuti de ännu 

 ej utvecklade päronblommorna. Aggen kläckas efter omkring 

 fyra dagar, innan blommorna slagit ut, och de späda larverna 

 äta sig genast in i fruktämnet samt framtränga slutligen till det 

 under bildning varande kärnhuset, där de förblifva under fem 

 veckor och äta af fruktens inre delar. Efter denna tid krypa de 

 antingen ut och nedfalla eller, kanske det vanligaste, följa med 

 frukten till marken. Sedan krypa de ned i jorden och förpuppas 

 där längre fram på hösten. De fullbildade myggorna utkomma 

 först följande vår. I sålunda skadad päronkart finner man dock 

 vanligen larver af ett par eller flera af de på detta sätt lefvande 

 arterna. 



För flera år sedan fann jag så beskafl'ad päronkart vid Färlöf 

 i Skåne, medan larverna ännu voro kvar, men lyckades ej följa 

 de återstående förvandlingarna och såg ej den fullbildade myg- 

 gan, emedan lämpligt vinterförvaringsrum då saknades. 



Hvad utrotningsmedel beträff"ar, synes det, af det nyss anförda 

 lefnadssättet, vara gifvet, att dessa ej kunna bestå i öfverstrilningar, 

 då både ägg och larver ständigt äro häremot skyddade. Det 

 enda tänkbara vore alltså nedskakning af de angripna frukterna 

 samt deras snara upplockning och förstöring. Omgräfning och 

 tillpackning af jorden under träden samt påströning af gaskalk 



