lampa: r.KRÄTIl.LSE IILL r.ANDl lîRUKSSTVRKI.SEN I 898. 6g 



starar, såväl unga som gamla. Anledningen hcärtill var, att där, 

 liksom å det öfriga Djurgårdsområdet, ekarna nu som månget år 

 förut härjades af larverna till gröna ekvecklaren [lortrix 

 1 ^iridana L.). Angreppet var dock ej så häftigt denna gång, 

 ty alla träden blefvo icke helt och hållet kalätna. Den skada, 

 dessa larver förorsaka, är dock jämförelsevis ringa, då omkring 

 1 4 dagar efter härjningens upphörande nya blad tillkomma, så 

 att trädkronorna åter blif\a gröna. De härjade ekarnas utseende 

 före denna nya löfsprickning är dock allt annat än behagligt. 

 Det är visserligen ej omöjligt att genom besprutningar förekomma 

 dylika härjningar, men i fråga om så stora träd som gamla ekar, 

 blefve kostnaden härför större, än att någon skulle vilja under- 

 kasta sig densamma. 



vStararna infunno sig dagligen under mer än en veckas tid, 

 ända tills larverna förpuppat sig, och plockade tusentals af dem, 

 men sedan visade de sig ej mera. Någon påfallande nytta gjorde 

 fåglarna dock knappast, då millioner puppor blefvo kvar, och 

 tillräckligt med fjärilar framkommo, för att orsaka härjning äfven 

 nästa sommar. Om rikligt med starholkar uppsattes, skulle för- 

 hållandet kanske bli ett annat. De ihåliga träden, hvartill stararna 

 nu äro hänvisade för att bygga sina bon, minskas årligen och 

 måste ersättas genom konstgjorda bon, såvida ej starar och andra 

 insektätande fåglar skola aftaga i myckenhet, i stället för att, 

 som önskligt vore, allt mer förökas 



I Stockholms omgifningar torde i träden uppsatta holkar 

 tyvärr ej få vara i fred för okynnigt folk. Vid anstalten upp- 

 sattes nio stycken fågelhålkar i träden närmast byggnaden före- 

 gående vinter. De hade framtill en lucka på gångjärn, för att 

 lätt kunna undersökas invändigt, i fall man på så sätt ville söka 

 förvissa sig om, hvarmed fågelföräldrarna födde sina ungar. Alla 

 hålkarna blefvo bebodda af talgoxar, rödstjärtar, svarta och hvita 

 flugsnappare samt pilfinkar. Några morgnar å rad voro alla 

 hålkluckorna öppnade på vid gafvel, och fåglarna tlögo oroligt 

 omkring, utan att våga sig in förr, än luckorna blifvit åter till- 

 stängda. Man trodde först, att det varit okynniga pojkar, som 

 l)å natten utfört denna illbragd, men sedan luckorna spikats 

 fast, öppnades de ej vidare. Kråkor besökte ofta gårdsplanen 

 under våren ocli fingo vara i fred, emedan de ej syntes göra 



