lampa: nunnan. 85 



vara af nytta, emedan de förhindra återuppstigandet. De öfver- 

 gifva äfven kalätna träd för att söka upp friska, men företaga ej 

 så långa vandringar som en del andra fjärillarver. 



De trädslag, som af larverna angripas, äro först och främst 

 granen, därefter tallen, boken, björken och eken; lönn, asp, al 

 och lind m. fl. blifva mer eller mindre skonade, och asken skall 

 gå alldeles fri. Nedfallna larver hålla gärna ti^l godo med lingon- 

 och blåbärsriset på marken. 



Larvens växttid skall räcka i g — 10 veckor, hvarunder han 

 fyra gånger ömsar hud. De olika förvandlingstiderna äro hos oss 

 hittills ej tillräckligt observerade, men inträffa antagligen något 

 senare, än som uppgifves i tyska arbeten. 



Äggens kläckning iakttogs ej 1898, hvarför tidpunkten därför 

 ej kan uppgifvas. Om larvens växttid vore hos oss densamma 

 som i Tyskland, så skulle, då förpuppningen inträffade i slutet 

 af juli vid Vira, äggen kläckts i midten af maj. Den j-.e augusti 

 började fjärilar utkläckas och detta fortfor nästan till månadens 

 slut. Hanarna framkommo före honorna. Under varmare somrar 

 torde dock alla förvandlingarna försiggå tidigare. Först den 3:6 

 juli märktes larverna i skogen vid Vira, samtidigt med att gran- 

 barren märkbart glesnade. 



Efter fjärilarnas utkläckning äger parningen snart rum, och 

 honan börjar kort därefter att lägga ä.gg, hvarmed fortfares ett 

 par dagar eller kanske längre. Äggen läggas på trädstammarna, 

 vanligen omkring manshöjd, men vid stark härjning äfven mycket 

 högre upp. under kanterna af utstående barkflisor eller i springor, 

 i mossa och lafvar. En hona kan lägga 200 ägg el. t. o. m. flera. 



Hanen är mycket lifligare och rörligare än honan och flyger 

 omkring för att uppsöka henne på trädstammarna, där hon van- 

 ligen sitter stilla. Dock händer understundom, då en större svärm- 

 ning pågår, att stora hopar af båda könen öfvergifva sin födelse- 

 ort och begifva sig ut på vandring. Härpå hade vi exempel 

 i8g8, då i slutet af augusti stora nunnesvärmar besökte Nyköping 

 och till och med Stockholm. Dessa voro antagligen sådana, som 

 ville uppsöka nya platser, där deras af komma ej skulle sakna 

 tillräckligt med föda samt blifva mindre utsatt för angrepp af 

 parasiter. Att de slogo sig ned i städerna berodde helt naturligt 

 därpå, att det starka ljusskenet drog dem dit. 



Enligt Holmgren skola larverna, medan de äro mycket små, 

 först uppäta fjällen på tallens årsskott och sedan det inre af 

 själfva skotten, så att dessa bortvissna. Detta torde dock böra 

 närmare undersökas. Larverna angripa vanligen först den under- 

 sta delen af trädkronan och draga sig sedan uppåt toppen. På 

 underväxten åter, dit de nedfallit, angripes toppen först. Löfträ- 

 dens blad angripas från skaftet och inåt bladskifvan, hvarefter 



