86 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I Sqq. 



återstoden faller till marken. Granens barr uppätas vanligen helt 

 och hållet och å de yngsta skotten först, men tallens afbitas, 

 hvarefter spetsarna fa bortfalla. Ett torkadt träds kvistar afbrytas 

 lätt, men de af nunnelarverna kalätna bibehålla sin seghet någon 

 tid efter härjningen. 



« Fiender. 



Dessa torde bland däggdjuren vara räfven, gräflingen och 

 flädermössen. Bland fåglar, som uppäta äggen, uppgifvas af tyska 

 författare hackspettar, kungsfågeln, talgoxen och öfriga mesarter, 

 trädkryparen, nötväckan och finkar. Larverna skola förtäras af 

 kråkan, nötskrikan, göken, nattskärran m. fl. Hur härmed för- 

 håller sig, torde dock ännu vara otillräckligt undersökt. Omkring 

 1 2 parasitarter, en fluga och resten steklar, uppgifvas lefva i 

 larver och puppor, samt förorsaka deras död, och det är dessa 

 snyltgäster, som i förening med bakterier eller mögelsvampar åstad- 

 komma sä stor förödelse bland nunnelarverna mot slutet af en 

 härjning, att densamma helt plötsligt upphör. 



Vid entomologiska anstalten utkläcktes ur där förvarade pup- 

 por redan hösten 1898 två arter parasitsteklar, nämligen Piinpla 

 Examinator, Fab. och P. Arctica Zett., den sistnämnda förut 

 känd som parasit på gräsmasken (CJiarœas Graniinis Lin.J och 

 ibland mycket allmän i Norrland. Många parasiter framkomma 

 dock ur pupporna först kommande vår, såsom händelsen varit vid 

 anstalten. x\tskilliga larver till en fluga (TacJiina) utkommo 

 dessutom ur nunnepupporna och bildade förliden eftersommar 

 tunnliknande puppor, hvilka öfvervintrade som sådana, hvadan arten 

 ej ännu kunnat bestämmas. Vi hafva dock anledning hoppas, att 

 denna sommar flera arter och individer skola inställa sig. De 

 små fluglarver, som anträffades invid träden bland döda nunne- 

 larver, voro sannolikt sådana som lefva i döda djur. 



Då larverna hopa sig till klumpar i trädtopparna, anser man 

 denna s. k. toppsjuka uppkommen genom bakterier, och att härj- 

 ningens upphörande är snart förestående. 



Utrotningsmedlen, 



För förebyggandet af härjningar är första villkoret, att 7 god 

 tid upptäcka skadedjurets närvaro. Det är därför en mycket 

 viktig sak, att hvar och en, som äger eller ofta vistas i skog, 

 igenkänner skadedjuret i dess olika utvecklingstillstånd, för att 

 kunna genast underrätta vederbörande myndighet om dess närvaro 

 och möjligen vidtaga egna åtgärder mot detsamma. Sådana be- 

 mödanden af enskilda behöfva ej blifva overksamma, men må ej 



