134 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I 



förteckning med omkring 250 nummer. Ehuru styngen voro 

 kända redan af Aristoteles och Virgilius, blefvo de först af 

 Redi i början af 1700-talet något närmare undersökta. Det var 

 särskildt fårstyngets utveckling han klargjorde. Några år senare 

 beskref Valisneri imagon af nötkreatursstynget. Han var också 

 den förste, som betecknade Gasirop]iilus-\^x\Q.xvLd, såsom fluglar- 

 ver; förut hade man trott dem vara intestinalmaskar. Reaumur 

 beskref och afbildade de flesta af husdjurens oestrider. Genom 

 Linné lärde man känna renstyngen, Hypoderina tarandi och 

 Cephenomyia Trompe. Af den största betydelse för kännedomen 

 om Gastrophilus-laxv&mas vandringar och i allmänhet om styn- 

 gens lefnadssätt äro den engelske veterinärens, Bracv Clark, 

 arbeten, hvarför han med rätta anses som skaparen af oestrider- 

 nas naturhistoria. För deras systematik åter är Latreille af 

 betydelse. Monografier öfver familjen hafva skrifvits af Schwab, 

 JoLY, Numan och Brauer. Jolv har gjort talrika anatomiska 

 undersökningar af såväl larver som iuiagmes, och Numan är den 

 förste, som gör en antydan om Gastrûp/it7us-la.Tvernas hudöms- 

 ningar. Brauers bekanta arbete, Monografie der Oestriden, utgör 

 grundvalen för vår nuvarande kännedom om familjen i fråga. På 

 ett synnerligen utmärkt sätt har han där bearbetat det rika ma- 

 terial, som fanns, har fullständigat vår kunskap genom en hel 

 del egna undersökningar, har lämnat goda artbeskrifningar och 

 planscher samt en till 1863 fullständig litteraturförteckning. De 

 viktigare uppsatserna i ämnet, som sedan skrifvits, får jag tillfälle 

 att i det följande omnämna. Ärligen finner man uti tidskrifter i 

 human- eller veterinärmedicin flera notiser om sjukdomsfall, för- 

 orsakade af larver tillhörande denna familj. 



Imagines hafva robust kropp med i allmänhet riklig hårbe- 

 klädnad och äro ofta humlelika. Hufvudet är stort; utom de båda 

 facett-ögonen finnas i pannan trenne punktögon. En del släkten 

 lägga ägg, andra föda lefvande ungar. De yttre honliga genita- 

 lia hos de ovipara släktena bestå af äggläggningsrör, som antin- 

 gen ej kunna indragas utan äro slagna under kroppen {Gastro- 

 J)hilus), eller äro sammanskjutbara såsom kikare {Hypodermä). 

 De vivipara släktena åter hafva den yttre delen af skidan om- 

 stjälpbar. Flugorna lefva endast en kort tid, några dagar till ett 

 par veckor, och taga ej till sig någon näring. De flyga i all- 



2 



