140 ENÏOMOLOGISK TIDSKRIFT 1 899. 



å ryggsidan frän det nionde segmentet bakåt, G. peconim redan 

 från det sjette. 



I allmänhet förekomma de olika arternas larver på bestämda 

 ställen. Så träffar man G. nasalis mest i duodenum nära py- 

 lorus, de andra arterna i själfva magsäcken. G. cqui är oftast 

 fasthakad i den hvita cutana slemhinna, som bekläder den vän- 

 stra öfre afdelningen af magsäcken, helt nära dess gräns till den 

 egentliga körtelslemhinnan. 



På TO månader migefär äro larverna fullt utvecklade; de 

 lossna då från slemhinnan och afgå med tarminnehållet, mesta- 

 dels under juni och juli månader. G. Jiœrnorrhoidalis och pe- 

 corum bruka dock, innan de lämna värddjuret, fästa sig en kort 

 tid i den bakre delen af ändtarmen. Larven af G. luriiiorrhoi- 

 dalis antager där en grönaktig färg. 



Egendomligt är, såsom Boas anmärker, att finna ett luftan- 

 dande djur i magsäcken på ett annat. Hästen sväljer emellertid 

 ned ganska stora kvantiteter luft med fodret, och larvens bakre 

 stigmaplattor äro genom de omtalade läpparna skyddade från att 

 tilltäppas. De kunna t. o. m. fullt afstängas, och larven lefver 

 ända länge utan att kväfvas. Numan har sett dem lefva 7 dygn 

 i 14 %' sprit, således utan att uppta någon luft under denna tid. 



Den skada de kunna åstadkomma är af olika art. Man 

 kan lätt inse, att hästarna kunna ådraga sig mången gång gan- 

 ska allvarliga skador under försöken att skydda sig, då G. kce- 

 iHorrhoidalis lägger sina ägg på deras läppar. Under invandrin- 

 gen kunna larverna fästa sig på olika ställen. Själf har jag sett 

 dem sitta på en karierad kindtand, som blifvit uttagen. Ofta 

 fastna de på gomseglet eller i svalgets bakre del. Så länge de 

 äro små, föranleda de där blott en lindrig inflammation. Om 

 de emellertid sitta kvar längre och blifvit större, gifva de anled- 

 ning till samma förändringar som i magen; slemhinnan blir för- 

 tjockad, försedd med hål, inflammationen blir häftigare, djuret 

 får svårt att svälja, och döden kan följa. Stundom har den kom- 

 mit genom kväfning, då någon larv lossnat och råkat komma in 

 i larynx. I magen gifva larverna alltid anledning till de s. k. 

 gastrophilus-erosionerna. Hvarhälst en larv någon längre tid varit 

 förankrad, uppstår ett af en vall begränsadt, rundt hål i slem- 

 hinnan eller genom den in i submucosan. Omgifvande partier 



