BERGMAN: OESTRIDERNA OCH DERAS EKONOMISKA BETYDELSE. 1 49 



ej sällan svullnar hela hufvudet. Ur näsan flyter ett ofta blodigt 

 slem. Härtill kommer tårflöde, förorsakadt af inflammation i 

 ögats bindehinna, samt i svåra fall hjärnstöranden, såsom svin- 

 delanfall, kramp och tvångsrörelser, hvarvid döden kan följa på 

 4 — 8 dagar. Slemhinnan i näsan och dess bihålor visar sig då 

 starkt inflammerad, ofta brandig, och hjärnhinnorna äro hyper- 

 ämiska. Sällan påträffar man larverna i själfva hjärnan, i sval- 

 get, struphufvudet eller luftröret. Sjukdomen är ej att förväxla 

 med kringsjuka hos får, som ju är förorsakad af ett dynt, Coe- 

 nuriis cerebral is. 



För att skydda fåren för invasion af stynglarver böra de, 

 under den tid fårstynget svärmar, hållas inne den varma delen 

 af dagen. Af vikt är äfven, att man förstör alla larver och pup- 

 por, man kan anträffa. Någon behandling af själfva sjukdomen 

 är sällan indicerad. Den skulle bestå i att blåsa in något pul- 

 ver, söm kan reta till nysning, i näsan (prustrot, snus), men här- 

 igenom kan man tydligen endast aflägsna de unga larverna, som 

 ännu finnas i näshålan. Hafva de redan kommit in uti pann- och 

 käkhålorna, återstår blott att efter föregående trepanation plocka 

 bort dem med pincett. 



En tämligen likartad biologi hafva de båda närstående släk- 

 tena Pharyngoi}iyia Schiner och CepJieiiomyia Latreille, med 

 den skillnaden likväl, att dessa lefva i svalget i stället för i nä- 

 sans bihålor. Af det förstnämnda finnes blott en känd art, Ph. 

 picta Meigen, som är utmärkt genom sin framskjutande panna 

 och sin sparsamma hårbeklädnad. Larven lefver på kronhjort 

 och är skild från följande släkte genom att antennerna vid basen 

 sitta något frän hvarandra. 



CepJie7iomyia-^.r\.Qxr\?i åter hafva hårbeklädnaden synnerligen 

 tät. Bland dem är C. Trompe L. den i Sverige allmännaste. 

 Namnet har den fått efter sitt lappska namn, trompi. Larven 

 åter heter i Lappland sadkcm [sarkem i Lule lappmark ^^). Den 

 lefver i näshålan och svalget på renen. — Äfven denna fanns 

 i stort antal på de ofvannämnda renarna. — För så vidt jag 

 kunnat finna, är den lika litet som puppan förr beskrifven. De 

 förekommo till ett antal af 25 — 50 i hvardera af de tre renar, 



v. DÜBEN, G. Om Lappland och lapparne. p. 49, 1873. 

 17 



