1 96 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1 899. 



liga bebyggare». Walsh fann i gallknölar, som frambragts af 

 någon Cecidomyia, både larver och imagines af TJirips (blås- 

 fotingar) och uppfödde de förra till fullt utbildade insekter i ett 

 glas, där »intet annat förekom än gallbildningarna», förutom lar- 

 verna. Med dessa båda senare observationer och slutsatser stäm- 

 ma de, jag själf varit i tillfälle göra, bäst öfverens, och säkert 

 synes mig vara, att man ej behöfver tillgripa antagandet, att de 

 i gallknölar lefvande blåsfotingarna äro karnivorer; de både kunna 

 föda sig, och föda sig där enligt regeln af vegetabilisk näring. 

 Om eller när de angripa andra insekter, synas de göra detta 

 endast, så att säga, i nödfall, hvilket också prof. H. Osborn är 

 böjd att antaga. Jag hänvisar i detta afseende till hans upp- 

 sats: »The food habits of the lliripidœ» i »Insect life», vol. I 

 (1888), n:o 5, sid. 142. Ur denna uppsats hafva ock de här 

 anförda uppgifterna af Osten Sacken och Walsh hämtats. 



Den här berörda P]ilocotJirips-z.xX.&\ har jag förut, fast med 

 någon tvekan, hänfört till Jablonowskis efter en enda individ 

 beskrifna art crassipes. Denna åsikt tror jag mig fortfarande 

 böra bibehålla, oaktadt öfverensstämmelser också finnas med 

 UzELS art Zygothrips utimita. Huruvida dessa båda hvarandra 

 närstående arter verkligen böra betraktas såsom skiljda, förefaller 

 mig ännu osäkert. Att PJilocotJirips crassipes hos Jablonowski 

 (fig. c) kommit att få åttonde antennleden ovanligt bred, en 

 bland de af Uzel framhållna skillnaderna, beror sannolikt blott 

 på, att antennerna setts från sidan. I allmänhet är nämligen 

 denna led hos PhloeotJirips (släktet taget i vidsträckt bemär- 

 kelse) tillplattad från sida till sida; så ock hos den af mig här 

 behandlade arten. Hos PJiloeotJirips statices t. ex. är åttonde 

 antennleden ofta nästan dubbelt så bred, om den ses från sidan, 

 som sedd ofvanifrån. 



