TRYBOM: BLÂSFOTINGAR såsom skadedjur på SOCKKRÄRTER. 2 6() 



skrumpna, blifva liksom svedda och ofta efter en tid bilda grunda, 

 skålformiga inbuktningar, där larverna sitta eller suttit. På i 

 cm. långa och äfven kortare småblad, vid hvilken storlek de ännu 

 alltid voro hopvikna och sittande i hvarandras närhet liksom i 

 knopp, märktes sällan eller aldrig, att något bladgrönt (klorofyll) 

 var bortätet. På sådana blad sutto larverna oftast och åto 

 nere vid basen af stiplerna. Här liksom nere vid basen af frukt- 

 ämnena i blomknoppar träffade jag de spädaste larverna. På unga 

 blad af i till 3 centimeters längd voro, som sagdt, större och 

 mindre larver blandade om hvarandra. När de väl komma i rö- 

 relse, äro de redan såsom unga ganska lifliga — förflytta sig lätt. 



Jag har visserligen icke sett larver, ej häller fullt utbildade 

 djur äta på fruktämnena eller eljest i blomman, men att de så 

 gjorde, tager jag för gifvet, liksom att det var en följd af deras 

 angrepp, att talrika blommor, kanske de flesta, ej kommo till 

 full utveckling, utan t. o. m. redan som halfvuxna voro skrumpna, 

 mer eller mindre förtorkade och ofta färdiga att falla af. I en 

 späd blomma med ståndare, stift och märke oregelbundet inrul- 

 lade sutto ett par honor af TJirips physopus L. på stiftet. 



En del baljor utvecklades; somliga af dessa hade den 28 

 juli nått sin fulla längd eller nära densamma, och de längst 

 komna ärterna voro bortåt halfvuxna. Visserligen voro dessa 

 tunna och små, men inuti baljorna funnos ej spår af blåsfotingar 

 (utom i de fall, hvilka här strax nedan nämnas). Så mycket 

 märkbarare voro skadorna och »thripsfläckarna» utanpå baljorna. 

 Nästan utan undantag sutto ett par till 10, ja ofta ända till 20 

 larver, sällan under medelstorlek, å hvarje balja, än på deras 

 båda sidor, vanligast dock blott på den ena. Det mera ytligt 

 liggande cellinnehållet var bortätet än på spridda, aflånga (af i à 2 

 cm. längd), än på större, sammanhängande och mera jämnt ut- 

 bredda fläckar. Nämnda fläckar antaga snart ett torkadt och 

 skrumpet, ljust eller hvitskimrande utseende, och baljorna blifva 

 krumböjda — än mer än mindre, än på ett, än pä ett annat 

 sätt. En balja af normalt utseende var (den 28 juli) nästan 

 omöjlig att uppleta på de i fråga varande ärtlanden i Veterinär- 

 institutets trädgård. 



Fyra dagar senare, då ärtstånden redan hade blifvit bort- 

 förda ur själfva trädgården undersökte jag ett mindre ärtland, 



