272 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT l8gQ. 



lefvat närmast efter utkläckningen ur aggen r Att inga puppor 

 träffades, hvilket man ju skulle kunnat vänta, ifall fullt utbildade 

 djur då efter hand höllo på att framkomma, kunde ju emeller- 

 tid bero på, att förpuppningen skedde t. ex. någonstädes i mar- 

 ken. Anmärkningsvärdt var, att icke blott stora och små larver 

 förekommo vid nämnda tid, utan också ganska talrika af mellan- 

 storlek. 



Förutom pä sockerärter, märgspritärterna inbegripna, träffa- 

 des PJiysopus 7'obusta blott på åkerärter [Pisimi arvcnsc), som 

 växte ett stycke aflägset från de förra. På åkerärterna var den 

 dock fåtalig, inga larver af den och inga »thripsskador» kunde 

 där förmärkas. Helt nära sockerärtlandet funnos land med bönor 

 [Phaseolus), hvilka för tillfället stodo i mycket rik blomning. 

 Här kunde inga nämnvärda insektskador märkas, och af blåsfo- 

 tingar träffades inga andra i bönblommorna än de nämnda Thrips 

 physoptis och coimmmis (endast fullbildade). Talrika andra balj- 

 växter, såsom Vicia villosa, Onobrychis sativa, Medicago sativa^ 

 Trifolium iiicaniaüan och Jiybriduvi samt Lupinus Intens hyste, 

 liksom bönorna, Thrips conivinnis i blommorna eller blomgytt- 

 ringarna. Talrikast var emellertid denna Tkrips-diXt i blommorna 

 af Euphorbia c sida och Heracleian {gigantewn?). Larver, som 

 talrikt anträffades i äldre Hera c/e ta// -blommor, tillhörde sannolikt 

 en annan, sig där uppehållande T/irips-art. 



Det visade sig sålunda, att PJiysopus robusta särskildt lefde 

 på sockerärterna, och att öfriga blåsfotingar, som träftades på 

 dem vid Veterinärinstitutet, hade sitt egentliga tillhåll på andra 

 växter. 



I medlet af augusti undersökte jag sockerärter på ett och 

 annat ställe vid Östergötlands östersjökust; så t. ex. den 13 vid 

 Korsnäs i S:t Anna socken. Artstånden voro fullvuxna, de nor- 

 malt utvecklade baljorna hade i det närmaste mogna ärter. Emel- 

 lertid voro de allra flesta baljorna äfven här skadade af insekter. 

 Artvecklarelarver hade varit talrikare än vid Stockholm; de hade 

 gjort ungefär lika stor skada som blåsfotingarna. Uipterlarver 

 hittade jag ej på sockerärterna vid Korsnäs; bladlöss blott i helt 

 ringa antal. En och annan liten stekel (Chalcidid) uppehöll sig 

 inuti de af ärtvecklarelarverna lämnade baljorna. 



De skador, blåsfotingarna åstadkommit, voro af samma slag 



6 



