“14 2 
Arten förekommer, ehuru ytterst sparsamt, under Juli manad 
i Lappland, ss. vid Qvikkjokk; i Norge pa Skaaddavara i Fin- 
marken. 
Ogonen icke häriga; färgteckningen pa framvingarnes öfre sida 
och kroppsformen öfverensstämma särdeles med An. melanopa. 
Närmast är denna art att förblanda med An. Zetter- 
stedti, men skiljes lätt genom den lilla svarta midtelfläcken och 
det hvita tvärbandet pa säväl fram- som bakvingarnes undersida; 
genom den sist nämda karaktären kan man ock skilja denna art 
fran alla andra inom slägtet. 
10. Anarta Zetterstedti Stau». 
Alis anterioribus supra nigricantibus, plus minusve gri- 
sescente-variegatis, strigis transversis dilutioribus; subtus cine- 
reo-albicantibus, margine posteriore sat late nigro, aliquando 
macula minuta media nigra ornatis, sæpissime destitutis; alis 
posterioribus supra et subtus nigro-fuscis vel nigris, in mar- 
gine exteriore paullo albo- vel cinereo-adspersis. L. al. exp. 
22—24 mill. 
Anarta Zetterstedtii STAUDINGER, Stett. ent. Zeit., Jahrg. 18, 
pag. 294 (1857). 
Denna art tyckes vara ganska allman Lappland, i synnerhet- 
vid Qvikkjokk; i Norge är den funnen 1 Drivdalen, vid Kongs- 
vold pa Dovre och vid Gaaradak i Finmarken. Flygtid Juli. 
Ogonen icke häriga; hufvud, thorax och abdomen svarta. 
Denna art ar en bland de minsta inom slagtet och igenkän- 
nes lätt fran alla öfriga genom sina ofvantill svarta bakvingar och 
genom frånvaron af någon midtelfläck på deras undre sida. ‘ 
11. Anarta funebris (Hüsxer). 
Alis anterioribus supra nigricantibus, spatio inter strigas 
transversas anteriorem et posteriorem obscuriore; subtus fu- 
scescentibus, aliquando macula minuta media alba instructis; 
alis posterioribus supra et subtus fuscescentibus, subtus sem- 
