90 
bladens cellväfnad, som han förtär. Vanligen häller han till vid 
spetsen af bladet, som derstädes visar sıg fläckvis urblekt eller 
vissnadt och skrynkligt. Icke sällan finner man tvä eller flera 
blad ı följd af angreppet hophäftade, och flera larver kunna lefva 
i ett och samma blad ganska nara intill hvarandra. Man ser 
dem utan svarighet, om man haller bladet emot dagern. Pa 
andra ställen af bladet synas äfven ofta dylika bleka fläckar, 
hvilka nog ifrån början också varit larvminor, fastän de seder- 
mera af en eller annan orsak öfvergifvits. Den ur bladminan 
uttagna larven är tämligen liflig, rör sig vägformigt och slänger 
ofta hit och dit med kroppens framände. Han kan glida fram 
på glas och andra släta föremål, i hvilken ställning dessa än be- 
finna sig; detta 1 följd af de undre kroppsdelarnas vidhäftnings- 
förmåga. — Vid midsommartiden fann jag larverna nära full- 
vuxna ı spenatbladen, hvilka de snart derefter lemnade, för att i 
jorden undergå förpuppning. De första dagarna af Juli hade de 
allmänt öfvergått i detta senare utvecklingstillständ. De 1 röd- 
betsbladen lefvande larvernas utveckling dröjde dock längre. 
Puppan (omkring 5 å 6 millim. lång) är till färgen brun- 
röd, till formen trind och långsträckt med afrundade ändar. Det 
yttre omhöljet utgöres, såsom vanligt hos flugpuppor, af den hop- 
krympta och förhårdnade larvhuden. 
Då dessa båda fugarter i afseende på sina första utveck- 
lingsformer (larver och puppor) så nära öfverensstämma med 
hvarandra, att man knappast kan finna någon åtskilnad dem 
emellan, har jag trott mig, såsom af det föregående också synes, 
1 dessa hänseenden kunna afhandla dem till sammans. De hafva, 
i synnerhet pa de sista aren, uppträdt ytterst talrikt 1 många trak- 
ter, åtminstone i de mellersta landsdelarna, hvarest de också i 
följd deraf förorsakat icke så liten skada på de kulturväxter, 
nämligen spenat och rödbetor, i hvilkas blad de, såsom nämdt 
är, innästla sig. Imellertid är det mer än troligt, att de, liksom 
många andra insekter, uppträda periodiskt, och att man således 
har anledning att, efter härjningsåren, kunna förbida en längre 
eller kortare tidrymd, under hvilken de icke visa sig i något be- 
tydligare antal. Detta beror, såsom jag anser, hufvudsakligen 
derpå, att de äro utsatta för andra, på deras bekostnad lefvande 
insekter, hörande till parasitsteklarnes grupp, samt sannolikt äfven 
för parasitsvampar. Jag har redan kommit en art af de små, 
synnerligen intressanta parasitsteklarne på spåren, hvarom jag 
framdeles närmare skall meddela. 
— 
