106 | 
- Nemeobius Lucina har herr C. Möller tagit i mängd vid 
Stehag; vid Gunnaröd och Bögerup är den sparsamt funnen i 
kskog. - 
Af Limenitis popula togs ett par vid Rönnemölla 1878 och 
sista aret dersammastädes 32 stycken, dock bland alla dessa icke 
en enda hona. 
Af Vanessa är V. c album icke allmän, V. polychloros 
var 1 synnerhet sista hösten talrik i Rönnemöllas trädgärd och pa 
almar vid Stockamöllan, V. wrticæ da ovanligt fätalig, V. cardui 
samt V. Atalanta och V. Antiopa särdeles rikligt representerade 
1879, V. fo deremot bada aren icke sa. 
Mehtea Maturna har båda aren tagits i hundratal a tor- 
rare skogsängar, der Arnzca montana och Melampyrum nemo- 
rosum växa, och synes den fran nämda växter suga sin hufvud- 
sakliga näring. M. Aurinia (Rorr.) (= Artemis) är sparsamt 
funnen à dylik mark. M. Cinxia, M. Athalia och M. Dictynna 
äro lika allmänna som MM. Maturna. I synnerhet à sur och sum- 
pig kärrmark flyger A7. Dectynna tätt. 
Argynnis Selene finnes Ofverallt i sumpig ängsmark i skog, 
A. Euphrosyne i gles björkskog, A. Pales v. Arsilache & Kroks 
mosse, A. Ino i alla madängar och A. Lathonia här och der i 
synnerhet pa äkrarne — alla rikligt. A. Aglaja är allmän à 
alla skogsängar, och A. Nzobe, bade med och utan silfverfläckar, 
fas 1 mängd pa de torra enmarkerna vid Wittseröd. A. Adippe 
var. Cleodoxa är lika allmän som hufvudformen i skogsmarker 
och pa ängar. A. Paphia sväfvar i hela svärmar pa dylika stäl- 
len och i toppen af blommande lindar. Ynglingen Jesper Môt- 
LER har ett par gånger tagit dess honvarietet A. valesına a 
Gyaberg. 
Erebia Ligea är ett par gänger funnen vid Rönnemölla 
samt förekommer ymnigt ı dalgängarne pa Skäralid. 
Satyrus Semele är à torrare platser, såsom vid stengärdes- 
gärdar och grusgrafvar, en mycket vanlig fjärilart, och likasä fin- 
nas af. Pararge-slägtet & nämde lokaler mänga P. Hiera och 
P. Megera; i skogsängar är P. Mera vanlig. P. Achine (= 
Dejanira) är inskränkt till en mycket liten rymd i ekskog vid 
Stehag, der den först iakttogs af ynglingen JESPER MOLLER, och 
var 1877 mycket talrik, men fataligare de senare åren. 
