128 
1 
bugtade främre sidorand och hemielytras skulderhörn smalt ljus- 
röda; rygg svart. 12'/),—ı4 mm. |. 
Cimex prasinus Fauu., H. Sv. 28, 10. 
Södra och mellersta Sverige ej sällsynt: Skäne—Bohuslän— 
Ostergétland—Stockholm, Vestmanland; den rödbruna varieteten 
fran Bohuslän och Stockholm; södra Norge: Sandefjord, Sand- 
viken, Bäkkelaget på Corylus och Fraxinus enligt SIEBKE, S6nd- 
mor; äfven pa Quercus. 
CARPOCORIS-KOL. 
1. C. fuscispinus BoH.: smutsigt liusgul, antenner svarta, 
första leden och basen af andra, pronoti sidohörn undertill, hemi- 
elytra och tibier mot spetsen samt tarser roströda; hufvudets sido- 
rand och en bred strimma löpande bakut frän pronoti sidohörn 
svarta; nämda hörn spetsvinkliga; pronoti rand fran scutellens 
basalhörn till hemielytras utkant knapt längre än frän denna 
till sidohörnen; connexivum svart och gul. ro°/ —ı2, med mem- 
branen ända till 14 mm. 1. 
Bou., Vet. Ak. Handl. 1849, p. 241 (Czmex). 
Sällsynt; funnen pa Gotland af BOHEMAN. 
2. C. nigricornis FABR.: grönaktigt, rödaktigt eller brun- 
aktigt gul, ofvan mer eller mindre tätt svartpunkterad, särdeles 
vid hufvudets sidor och scutellbasen; scutellens spets ljusare; pro- 
noti sidohörn rätvinkliga med en svart strimma framom desamma; 
randen frän scutellens sidohörn till. hemielytras utkant mycket 
längre än fran denna till sidohörnens spets; connexivum såsom 
föreg. 9'/,—ı3 mm. 1. 
FALL, H. Sv. 27, 9. (Cimex). SaHLe., Mon. 30, 1° (Mor- 
idea). 
Allman pa torra grisplatser; Sverige: Skâne—Bohuslän— 
Oland—Vestmanland; Norge: Baerum, Odalen, Grue; Finland: 
Äland—Södra Osterbotten—Ryska Karelen. | 
DOLYCORIS MULS. et REY. 
1. D. baccarum Linn.: gulbrun, långhårig, ofvan tätt svart- 
punkterad, scutellens spets hvitgul;- connexivum svart med gula 
tvarband; antennerna med svarta och gula ringar. 9'/,—ıı'), 
mm. 1. 
