187 
rorda exemplar af ofvannämnda barrträd, träffade han der 8 a 
10 insekter i hvarje kotte. Han anmärker härvid att han alltid 
funnit dessa endast i frukten af granen (»Rothtanne») och blott 
1 sådana, som antingen hängde qvar på trädet eller ock afkastats 
under årets sista månader, men aldrig i halfruttna, fuktiga kottar, 
hvilka redan öfver flere år legat på marken. Dessa senare skulle 
icke heller förmå att skydda skinnbaggarne emot fukt och väta, 
hvilken deremot hindras att intränga emellan fjällen af det harz- 
lager, som 1 riklig mängd utsvettas särdeles i kanten af fjällen. 
Kändt är att kottarne vid vinterns annalkande allt mer och 
mer sammandraga sina fjäll, hvilka icke åter öppnas förr än i 
Mars eller April följande år. I dessa tätt slutna rum ligga nu 
de ofta nämnda skinnbaggarne i vinterdvala och i godt skydd 
för köld och snö. 
KÖLREUTER roade sig med att Ofverraska de i en kotte 
gömda individerna med en konstgjord vår på så sätt att han 
lade kotten 1 ett stort öfvertäckt glas, som han om aftonen 
ställde i ett varmt rum. Följande morgon, då kotten genom 
värmen Oppnat sina fjäll, sprungo en mängd skinnbaggar mun- 
tert omkring 1 glaset. Han satte då ånyo detta ut i kölden; 
småningom blefvo insekterna allt trögare och dåsigare, till dess 
alt de den ena efter den andra åter drogo sig in emellan kotte- 
fjällen, hvilka äfven kort derefter ånyo slöto sig fullkomligt. 
Det är dessa KÖLREUTERS redan år 1754 gjorda, mera än 
hundra år gamla iakttagelser, hvilka nu senast med hänsyn till 
den i fråga varande insektens egendomliga vinterqvarter blifvit 
konstaterade af en britisk entomolog, sedan de så godt som full- 
komligt råkat i glömska. Också hos oss öfvervintrar såväl denna 
art, som den närstående, G. ferrugineus LINN., på samma sätt. 
I April månad 1880 fann jag nämligen nära Helsingfors en 
mängd exemplar af dessa båda arter, hvilka fastnat 1 kådan på 
en föregående höst afhuggen granstam, ofvanför hvilken någon 
ekorre eller möjligen korsnäbb skalat kottar, att döma af den 
massa lösa kottefjäll, hvilka ı högar lägo på en del af stubben. 
Ingendera af arterna är att räkna bland våra allmänna he- 
. miptera. Måhända skola de låta lättast insamla sig just om vin- 
tern genom undersökning af såväl gran- som tall-kottar. Medan 
jag nämligen hittills funnit G. Abzetis uteslutande på gran, har 
