190 
hvilka det öfre täcker det undre; vingarnas 3:dje och 4:de längd- 
nerv emot spetsen föga divergerande och deras stora tvärnerv 
nägot litet krökt. — Längd omkring 5,5 till 6 millim. 
Hanen är mörkt grä eller svartgrä; ögonen närma sig hvar- 
andra pa pannan, dock icke sa nara, som hos andra, närstäende 
arter, mellanrummet är svart och visar sig såsom ett längsgående 
band; mellankroppen har 3 längsgående, mer eller mindre breda 
och tydliga, mörka rygglinier; bakkroppen, som är smal, har en 
mörk linie längs ryggsidans midt, och med en dylik färg ar af 
ven hvarje dess ring i spetsen smalt kantad; analdelen är liten, 
inkrökt och svart med något i grått skiftande glans; tarsernas 
trampdynor äro temligen långsträckta och hvita. 
Honan är nästan enfärgadt grå; ögonen mera åtskilda på 
pannan, som är tecknad med ett svart längsgående band; bak- 
kroppen aflångt äggformig och tillspetsad; tarsernas trampdynor 
små och hvita. 
Larven hvitaktig, glänsande och naken (härlös); framtill 
tämligen trubbspetsad och försedd med 2 svarta munhakar, som 
på vanligt sätt kunna indragas och utsträckas; sista bakkropps- 
segmentet har i spetsen en afplattning, omgifven af en upphöjd 
kant, i hvilken befinna sig tandlika utskott, 4 på hvardera sidan, 
af samma färg som kroppshuden, och 4 brunaktiga nedtill; dess- 
utom synas 1 midten af denna afplattning 2 små kretsrunda och 
svart- eller brunkantade andhål. 
Puppan är rödbrun och tvärstrimmig, 1 båda ändar afrun- 
dad, med antydningar baktill af de 8 tandlika utskott, som åter- 
finnas hos larven, samt af de 2 andhälen. 
Med all sannolikhet öfvervintrar Rättikeflugan såsom puppa 
i jorden och utvecklas sedermera i början af sommaren, då 
hennes fortplantning begynner. Jag har nämligen funnit henne 
vid midsommartiden i liflig verksamhet och under sådana förhål- 
landen, att jag trott mig med säkerhet kunna antaga, det hennes 
parning och fortplantning med all ifver pågick. Hon är, liksom 
manga af hennes samslägtingar, tämligen rädd och i sina rörel- 
ser ganska snabb. Dock gäller detta mera hanarne än honorna; 
ty dessa senare äro, 1 synnerhet sedan äggstockarna börjat svälla, 
tämligen tröga och gå vanligen omkring helt makligt på marken 
eller, som vi här kunna säga, mellan de på plantsängarna upp- 
ESA be 
