42 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1881. 
SMEATHMAN och torde nu befinna sig 1 Sidney-Museet i Austra- 
lien, dit det skulle kommit med MACLEAY's samlingar. 
I början af 1870-talet nådde omsider ett andra exemplar 
England. Detta härstammade frän Old Calabar. Sedan hafva 
enligt Mr G. RUTHERFORD" sex individer kommit till England, af 
hvilka fyra voro frän Gaboon, ett frän trakten af Cameroon- 
bergen och ett frän Sherboro-floden. Alla dessa voro hanar. 
Arten synes säledes ega en ganska stor utbredning längs 
Afrikas vestkust, men Mr RUTHERFORD anmärker, att man ej der- 
for kan draga den slutsatsen, att den förekommer pa alla mellan- 
liggande träkter, utan att den snarare torde vara inskränkt till 
vissa lokaler utmärkta af skogklädda höjder, och han slutar 
sin redogörelse med dessa ord: »Hvad vi känna om denna 
art gör mig böjd för det antagandet, att den ej allenast är en 
af de mest lokala utan ocksa en af de sällsyntaste af alla Afri- 
kas dagfjärilar.» 
Det var derför med största Ofverraskning och glädje, som 
jag fann Herr THEORINS samling innehälla tvänne särdeles vackra 
individer af denna art. Bäda dessa äro dock hanar, hvadan 
honan fortfarande är en okänd storhet. 
Papilio Antimachus, som till fargen ar rödgul med svarta 
fläckar och teckningar samt har vingarnes kanter och framvin- 
garnes spets svarta, utmärker sig frän alla sina samslägtingar 
isynnerhet genom framvingarnes ovanliga form. Dessa aro näm- 
ligen mycket starkt utdragna pa längden sa, att deras största 
bredd innehälles 3 gänger i deras längd, och diskfältet, ehuru 
ovanlıgt längsträckt, ej nar längre än till vingens midt. Vinkeln 
mellan vingens costal- och dorsalkant är ovanlıgt spetsig, hvar- 
igenom vingen, da den spännes sa, att bakkanten blir vinkelrät 
mot kroppen, ej kommer att riktas starkt framat sasom hos Or- 
nithoptera-arterna och de flesta andra Papilio-arter utan ligger 
mera ut at sidorna. Bakvingarne äro rundade och sa sma i för- 
hallande till framvingarne, att dessas diskfalt nar utom bakvingarnes 
spets. Antennerna äro korta och innehällas omkring 5 gånger i 
! Dem, som önska en mera detaljerad uppgift om dessa fynd, ber jag att 
få hänvisa till: RUTHERFORD, D. G. Notes regarding some rare Papiliones 
1. Lapilio Antimachus. Ent. Monthly Magaz. Vol. 15, p. 5—9, 1878. 
