78 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1881. 
4 (3). Kropp aflängt-oval, finare punkterad, hufvud och pronoti framlob släta 
eller sparsamt och otydligt punkterade. 
5 (6). Framlär måttligt förtjockade, undertill med två (eller tre) mycket fina 
tänder före spetsen: Framtibier raka. Scutell med en lag längsköl 
mot spetsen. — LAMPROPLAX. 
6 (5). Framlär tjocka med en (eller tvä) stark tand och mellan denna och 
spetsen en rad smä tänder. 
7 (8). Hufvud längre, mera spetsadt med afständet mellan ögon och anten- 
ner nästan af ögats längd. Första antennleden öfverskjutande hufvu- 
det vanligen med mera än halfva längden. — EREMOCORIS. 
8 (7). Hufvud kortare, med afständet mellan ögon och antenner kortare än 
ögat. Första antennleden med halfva eller knapt halfva längden na- 
ende framom hufvudets spets. — SCOLOPOSTETHUS. 
9 (2). Hufvud punkteradt, bakom de frän pronotum aflägsnade ögonen hop- 
draget och convext, framför dessa nägot utvidgadt. Pronotum starkt 
punkteradt, dess framflik med en baktill tydligare längsintryckning. 
Scutell stor, före midten med tvärintryckning. Hemielytra baktill ut- 
vidgade. Clavi commissur kortare än scutellen. Framlär tjocka med 
tvä (nägon gäng en) stora och flere smä tänder. Prosternum med gro- 
par framför hofterna, — TAPHROPELTUS. 
10(1). Kropp bredt äggformig, bakåt starkt utvidgad, mycket platt, äfven 
undertill. Connexivum horisontelt. Baktarsernas första led knappast 
längre än de tva öfriga tillsammans. — GASTRODES. 
DRYMUS FIEB. 
1. D. sylvaticus Fapr.: oval svartaktig, starkt punkterad, 
pronotum bredare än långt, med något urbugtade sidor, baktill 
bredare med stark tvärintryckning bakom diskens midt; hemie- 
lytra bruna, stundom 1 basen blekare, deras sidokant utöfver 
midten återböjd; membran mer eller mindre brunskuggad med 
hvitaktiga nerver; ben nästan glatta, hanens tibier före spetsut- 
vidgningen litet böjda. 4—5 mm. |. 
Faun, Hy Sv. .59,.17. (Zygaeas). "SAuLe,, Mon ere 
(Rhyparochromus). STÄL, 1. c. 217, 1. THOMS. 1. c. 199, 47. 
Ej sällsynt bland mossa och vid växtrötter. Sverige: ända 
upp i Ångermanland; Finland: upp till Jyväskylä. 
2. D. brunneus F. SAHLB.: äggformig, något kullrig, tätt 
punkterad, beckbrun eller rostfärgad, ofta mycket ljusare än före- 
gaende, hemielytra blekare, tätare punkterade, bakom midten star- 
kare utvidgade med en blek fläck vid corii spets, membranen 
brunskuggad; pronotum mera afläng, framtill starkare utvidgad 
