REUTER: FINLANDS OCH SKAND:S HEMIPT.-HETEROPT. 79 
med framför den djupare sidobugten mera rundade sidor, den 
främre convexa delen tätt och finare punkterad, den bakre ned- 
tryckta groft punkterad; första och andra antennleden rostfirgade ; 
ben säsom hos föregäende, men med äfven hanens tibier nästan 
raka. 4—5 mm. |. 
SAHLB., Mon. 57, 6 (Rhyparochromus). Bou., Vet. Ak. 
Handl. 1849, p. 248 (Pachymerus). STÅL, 1. c. 217, 2. THOMs., 
INET TOO 48; 
Sällsyntare än föregående, ofta under nedfallna löf m. m. i 
lundar. Sverige: Skåne, Öland, Gotland, Småland, Stockholm; 
Finland: Åbo—ryska Karelen—Lappland. 
ERMPROPEAX DOUG NE SC: 
1. L. picea FLOR: svart eller beckbrun (hos nyss utkläckta 
exemplar hela kroppen brungul); hufvud så långt som bredt (ögo- 
nen medräknade); antenner mörkbruna med första och fjärde le- 
den brunaktigt gula; pronotum framtill blott föga afsmalnande, 
dess framlob starkt glänsande, opunkterad, blott i sjelfva fram- 
kanten några fina punkter, bakloben något ljusare, groft och 
tämligen tätt punkterad, sidoränderna med ytterst fina långa har; 
scutellens sidoränder groft punkterade; corii utrand opunkterad 
inåt begränsad af en rad tätt stående mot spetsen flackare in- 
tryckta punkter; hemielytra utbildade eller med något förkortad 
membran, denna hvitaktig, utåt lätt rökig; ben brunaktigt gula. 
4, —5 /, mm. 1. 
Fcor, Rh. Livl. I, 251, 12 (Pachymerus). 
Högst sällsynt under mossa pa tufvor vid kanten af skogs- 
kärr. Hittills inom omrädet tagen endast i Finland vid Hel- 
singfors och pa Karelska näset af J. SAHLBERG. 
EREMOCORIS FIEB. 
1. E. erraticus FABR.: svart, något glänsande, nästan glatt 
med baktibiernas yttre kant försedd med nägra taggar; rostrum, 
första antennleden vid basen, pronotum baktill, hemielytra, fläckar 
pa bröstet vid höfterna samt benen rostfärgade, pronotum med 
fyra stundom samflytande fläckar och hemielytra med en rundad 
