THEDENIUS: BIDRAG TILL SKAND. FJÄRILSFAUNA. 105 
af denna art har jag blott fran mellersta Sveriges provinser. Som jag ofvan 
sagt: Sesiidæ äro i allmänhet sällsynta fjärilar. 
Innan jag lemnar Sphinges, vill jag anteckna nägot mera om dem. Af 
Acherontia Atropos (L.) har ett exemplar blifvit tillvarataget af Sta- 
tionsinspektoren A. G. BERGHOLTZ, dä det flugit in i ett expeditionsrum vid 
Stehags station i Skåne (enligt uppgift af HAMNsTRGM). Da ljus pa natten 
lyser genom ett öppet fönster, flyger denna fjäril gerna in, lockad af ljusskenet. 
Deilephila Galii (Rorr.). Vid Stockholm, strax utom Skanstull, 
träffas den vackra larven i mängd pa stand af Epilobium angustifolium X.., sit- 
tande i sällskap med larven af Choerocampa Elpenor (L.), som 
allmänt förekommer derstädes, I Elfkarleby socken i norra Upland har jag 
funnit samma larv och deraf erhållit fjärilar. Laven satt der på stand af 
Galium verum L., som växte på dikeskanterna. I Helsingland uppträder lar- 
ven till denna art ofta i stor mängd om hösten i linåkrarne och är känd af 
allmogen under namn af ”Lin-åsna”. Den gröna varieteten är der säll- 
synt och nästan utträngd af den svarta formen (AURIVILLIUS). 
Rhamphoschisma stellatarum (L.) förekommer ganska talrikt 
i Karlskrona och i trakten deromkring, t. ex. på Hästö. I Augusti söker den 
honingssaft i tistelblommor och kan då lätt fångas. Äfven ur andra växters 
blommor, t. ex. Saponaria officinalis L. suger den gerna honungssaft. Jag 
har fångat honom med håf både på för- och eftermiddagen. — Af HAMNSTRÖM 
är den tagen i Broby i Skåne och i Jemshög i Blekinge. Prof. SANDAHL har 
fått den vid Blockhusudden och Stäket. Uti Haga park vid Stockholm är ett 
exemplar fångadt för några år sedan (G. DE VYLDER). 
Choerocampa Porcellus (L.) har jag fångat i mängd på blom: 
mande syrener vid Elfkarleby kyrkoherdeboställe. 
Hepialus Humuli (L.) Denna fjäril forekommer »der och hvar» 1 
Sveriges södra provinser fran Skane till Upsala och Säter, enligt WALLENGREN 
(»Spinnarne»). Till de uti detta arbete uppgifna fyndorter, kan jag tillägga: 
Farhult, Fulltofta och Höör i Skane (WALLENGREN); Hästö nära Karlskrona; 
Klintehamn pa Gotland; Motala, der jag den 25 Juni 1871 pa aftonen och äf- 
ven nägra följande aftnar sag den flyga i mängd öfver den fuktiga gräsmarken 
mellan apoteket och kanalen och äfven, ehuru mindre talrikt, öfver de när- 
belägna bakgatorna. — Sannolikt genom tryckfel star uti WALLENGRENS ar- 
bete öfver Spinnarne ömsom Hepiolus och Hepialus. Uti FABRICI arbete: 
Species insectorum, stär tydligen Hepialus, hvilket torde böra anses säsom det 
rätta namnet. ILLIGER och OCHSENHEIMER hafva ändrat det af FABRICIUS 
gifna namnet till Hepiolus. HEINEMANN kallar slägtet Epialus. — Rik- 
tig villervalla! De fleste entomologer skrifva väl numera Hepialus. 
H. lupulinus (L.) Skane: Farhult (WALLENGREN); Broby (THE- 
DENIUS), 
Alphus sylvinus (L.) Farhult, Fulltofta och Gudmundstorp i Skane 
(WALLENGREN); Ornén i Södermanlands skärgärd; Stockholm ; Ofverboda i 
Elfkarleby socken (THEDENIUS). 
Phymatopus Hecta (L.) Kullaberg och Fulltofta i Skäne (WAL- 
LENGREN). Pa en fuktig skogsäng, »norrängen», tillhörande Ofverboda i Elf- 
