24 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1886. 
12. Cryptus dianæ Grav. 
Denna art tyckes företrädesvis tillhöra de södra landskapen. 
THOMSON, som på ett utmärkt sätt karakteriserat densamma, sä- 
ger att den icke är sällsynt i Sverige och Danmark; men vi 
hafva blott sällan anträffat den och ega exemplar endast från 
Småland och Stockholmstrakten. Måhända bör C. albatorius 
TASCHENBERG hiträknas. 
13. Cryptus spinosus Gray. 
Sannolikt en hos oss blott sparsamt förekommande art. Den 
är funnen i Skane och vid Stockholm. 
14. Cryptus latitarsis THoms. 
Denna art, som af "THOMSON blifvit beskrifven efter exem- 
plar, hvilka han funnit på Öland, har af oss länge varit 
känd och har med all säkerhet en vida större utbredning inom 
vårt land än man hitintills förmodat. I vår samling finnas exem- 
plar från Öland, Östergötland, Vestergötland och Stockholms- 
trakten, och kandidat ZETTERLUND har funnit båda könen på 
flera ställen i Upland, såväl inuti landet som i skärgården. Arten 
förekommer dessutom både i Norge och Finland. 
Vi förmoda att han af äldre författare blifvit förvexlad med 
C. obscurus, men säkrare är, att han af GRAVENHORST blifvit 
upptagen som varietet under sistnämda art, och antagligen är 
den hane, som samme förf. beskrifvit såsom hufvudform till C- 
obscurus, äfven identisk med C. latitarsis @. Vi åtminstone kunna 
icke hänföra den till någon annan af oss känd art. Följaktligen 
borde synonymien, enligt vår mening, lyda sålunda: 
Cryptus obscurus Grav. Ichn. Europ. 548. 91. œ? (ex- 
clusa 9). — /d. var. 1. © § (certe). 
Cryptus latitarsis 'Tmoms. Opusc. Ent. 483. 12. © Q. 
FORSTER, som tyckes hafva känt endast honan, har, på 
grund af hennes egendomliga tarsbildning, grundat ett nytt slägte, 
hvilket han kallat Meringopus. ‘THOMSON har däremot icke 
fäst sig vid denna slägtkarakter, då den är kännetecknande 
