LAMPA: OM HVITAXFLYET. 59 
(glatt "), skinande, af en tums längd (fullväxt), tjock som en duf- 
penna, af grönblek färg; längsät ryggen ligga två, lika långt 
från hvarandra (jämnlöpande), röda (blekt köttfärgade) band». — 
»Bröstfötterna äro sex, spetsiga och bleka till färgen (de larver jag 
sett hade mörka bröstfötter), bukfötterna 8, köttiga och med 
svartaktig undersida, och analf6tterna 2. Hufvudet är horn- 
aktigt och rundadt, ofvanpå hjertlikt, på sidorna en eller annan 
mörk fläck (punkt): lufthålen (andhålen) utmärkas på sidorna (af 
kroppen) af en mörk prick för hvardera (af segmenterna); under 
buken är masken alldeles grön» (grönare än den öfriga kroppen). 
»Puppan eller Dåckan är af vanlig skapnad, liten, i för- 
stone grönblek, sedan brangul (brungul)». 
Hans beskrifning på själfva fjärilen är likväl mindre lyckad 
och svår att begripa, om man ej känner dennes utseende förut. 
Jämförelse blir dock härvidlag ej lätt, då denna art varierar i 
sådan grad, att sällan tvänne individer äro lika hvarandra. Jag 
vill därför försöka, att här lemna en annan beskrifning, som 
möjligen kan tydas af snart sagdt hvem som helst, åtminstone 
hoppas jag att sa må blifva fallet. 
Antennerna (känselhornen eller sprötena) borstlika, ögonen 
ej hårbeklädda, ryggen oftast mörkbrun, halskragen i bakkanten 
spetsigt urnupen och försedd med en smal, mörkare linea; längs 
ryggens midt ett ljusare, vanligen gulbrunaktigt band, som fram- 
till begränsas af en klufven, och baktill af en nästan tvärhuggen 
tofs. Bakkroppen gulgräaktig, framtill på öfre sidan med tre 
uppstående tofsar, af hvilka de två bakre äro störst. Framvin- 
garnes inre tredjedel (basalfältet) gråbrun, begränsad utåt af en 
vågig linea; mellersta tredjedelen (mellanfältet) oftast af samma 
färg, men stundom mörkare, nästan svart, isynnerhet mot vingens 
bakkant, och begränsadt utåt af en svängd linea, som vid tydlig 
teckning är småtaggig. Inuti detta fält ligga de två hos natt- 
fjärilar vanliga fläckarne, af hvilka den inre (runda) är något 
snedliggande och ibland knappast skönjbar; den yttre, något 
större och njurlika (njurfläcken), är nästan alltid hvit och inuti 
försedd med ett svart, vinkelformigt streck (»A latino inscripta» 
ROLANDER). Vingens yttre tredjedel (spetsfältet) är vanligen 
* Parentheserna äro af mig bifogade till citatens förtydligande. 
