LAMPA: OM HVITAXFLYET. 63 
LINNÉ hänvisar uti S. Nat. för öfrigt till ROLANDER och 
anför, med stöd af denne, angående larvens lefnadssätt: »Habitat 
intra culmos Secalis, consumta intra vaginam folii parte culmi, 
migrat in aliam plantam, unde spicae albae». Att han till art- 
namn valde genitiven af rägens latinska namn Secale, d. v. s. 
Secalis, är ju ej att förvånas öfver; men just denna fatala ändelse 
alis, synes sedermera gifvit upphof till den osäkerhet om fjärilens 
plats i systemet, samt dess verkliga utseende, som varit rådande 
hos de flesta efterkommande författare, ja, till och med hos 
LINNE själf. Uti Fauna Suecica är fjärilen uteglömd, men i Syst. 
Nat. ed. XII återfinnes han, och tilldelas i det närmaste samma 
beskrifning som i ed. X, men införes här i sällskap med Pyra- 
lider. Detta har högst sannolikt skett på den grund, att LINNÉ 
bortglömt fjärilens utseende och ej egt något exemplar att råd- 
fråga för tillfället, men på grund af namnets ändelse ansett sig 
böra afskilja densamma från Voctue. * 
Fapricius upptager Phalaena Secalis uti sin Syst. Ent. af 
1775 och efterskrifver LINnÉs beskrifning; Wien. Verz. (1776), 
p. 78 kallar likväl arten Noctua Secalis och hänvisar till Syst. 
Nat. X, men ändrar artnamnet till Secalina uti tillägget, p. 313 
»um sie von der Endung der Zünsler zu unterscheiden, besser 
lauten», och HüBNER följer exemplet. Namnet Secals användes 
äfven af BIERKANDER 1 Vet. Ak. Handl. 1778, och af FABRICIUS 
uti Mantissa, där larven dock beskrifves såsom grön, med 3 (©) 
bruna rygglinier och brunt hufvud, samt uti Ent. Systematica. 
Espers Noctua Didyma, Tab. 126, f. 7, sedermera beskrifven 
af BORKHAUSEN och honom själf, ansågs af dessa båda författare 
vara en helt annan art än LINNÉS Secalıs, och TREITSCHKE bibe- 
håller ESPERS namn, emedan LINNÉ skulle hafva »die entschiedene 
Gestalt einer Noctua nicht zu Pyralis gesetzt». Han tillägger 
dessutom: Så mycket är visst, att larven, hvilken efter LINNÉ 
(ROLANDER?) äfven Wien. Verz., FABR. och andra beskrifvit såsom 
Secalis icke hör hit (till Didyma). »Sannolikt är han grå, utan 
teckningar, besatt med vårtor och lefver af gräs- och växtrötter 
etc. (!) WERNEBURG, i sitt arbete »Beitr. zur Schmetterlingskunde» 
* I CLERCKS samling, numera tillhörande Bergianska stiftelsen härstädes, 
sitter visserligen en etikett med namnet A. Secalis, men fjärilexemplar saknas 
och synes ej någonsin där förefunnits. 
