MÖLLER: KÄLFJÄRILLARVENS PARASITER. 85 
‘Hvad de öfriga hyperparasiterne beträffar, framstår nu frä- 
gan: Ar Dibrachys, enligt TISCHBEINS Asigt, parasit i andra ord- 
ningen på Hemuteles eller är den, såväl som de andre Pteroma- 
liderna, äfvenledes parasit hos Apanteles? 
Utkläckningstabellen visar för 1883 Dzbrachys i massa och 
Apanteles sparsamt samt ingen Hemiteles; för 1884 Dibrachys i 
massa, //emiteles och Apanteles sparsamt; för 1885 Apanteles 
och Tetrastichus i mängd men ingen Hemiteles; för 1886 Hemz- 
teles i öfvervägande mängd, Apanteles sparsamt samt af Dibrachys 
blott tvenne individer. I två fall har således ingen Hemateles 
kunnat spåras och skulle den därför antagas vara fullständigt 
utrotad af Pteromaliderne. Att emellertid så ej varit förhållandet 
i det ena fallet torde bevisas af följande. De i augusti 1884 
insamlade, späda kålfjärillarverne uppföddes uti isolerade kläck- 
burar med fullkomligt rena kålblad; en tredjedel af dem utveck- 
lades och förpuppades normalt; resten lemnade parasithylsor. I 
december månads början öppnades en stor del af kokongerna; 
uti de flesta befunno sig lifliga Apanteles-larver och i resten 1, 
2 eller 3 små gulaktiga larver jämte skelettdelar af Apanteles-pup- 
por, Hemiteles-larver eller rester af dylika förefunnos icke hvarken 
då eller vid sedermera företagna undersökningar. — På grund 
häraf kan man väl antaga, att 7etrastichus parasiterat direkte på 
Apanteles och ithy fall skulle väl detsamma kunna gälla om 
Dibrachys, i följd af kläckningsresultatet från 1883. Huru emel- 
lertid härmed sig rätteligen förhåller samt under hvilka tidsskeden 
af kälfjärillarvens utveckling de olika parasitsteklarne deponera 
sina ägg inom dess kropp, kan endast genom fortsatta och nog- 
granna undersökningar utrönas. 
