100 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1886. 
En morgon fann jag i buren samtidigt tvà fjärilar, en hanne 
och en hona. Den förre satt tätt invid den senare, honan hade 
redan lagt en hel hop ägg, fastklistrade vid boet, och hennes 
bakkropp hade reducerats till omkring hälften af den eljest van- 
liga volymen. Till födelse, uppnående af manbarhetsålder, firande 
af bröllop och producerande af kärleksplantor, därtill hade några 
nattliga timmar varit tillräckliga. Ej nog grym att låta döden 
upplösa det fridfulla äktenskapet, störde jag ej makarne, hvilka 
under dagens - lopp sutto orörliga och hvilade sig efter nattens 
fröjder och mödor. Påföljande morgon hade vid burens motsatta 
sida ytterligare två honor, men ingen hanne blifvit kläckta, och 
vår spjufver till hanne från gårdagen satt, lättsinnigt glömmande 
sin första kärlek, med venstra vingparet tangerande den ena af 
dessa unga honor, hvilken också redan hunnit lägga ett och annat 
hundratal ägg. Den otrogne såg dock något skamfilad ut; troli- 
gen skämdes han också och höll på att få bondånger, ty på 
morgonen den tredje dagen satt han åter hos sin första sköna, 
hvilken då ytterligare ökat sitt äggförråd och fått sin bakkropp 
alldeles hopkrympt; under det att en då nykläckt hanne slagit för 
andra dagens ännu till äktenskap lediga hona, som nu äfven 
värpt. Vår hjältes utsväfvande lefnadssätt måtte emellertid hafva 
tärt alltför mycket på hans, om ock antagligen ovanligt starka 
konstitution, ty innan tredje dagen gått till ända, hade han lem- 
nat detta jordiska. 
Ehuru jag tyvärr ej lyckats observera själfva parningarne, 
som måste hafva försiggått om natten, konstatera de gjorda iakt- 
tagelserna dock det faktum att, oaktadt endast /v@ hannar funnos 
till, #e honor lagt ägg. Fråga uppstår nu, huruvida äggen voro 
befruktade eller icke. Då jag kommit i tillfälle att sedermera 
i samma bur iakttaga åtskilliga andra honor af samma art, hvilka 
af brist på hannar förblefvo ungmör, befans, att de vanligen 
själfdogo utan äggläggning, eller, om de lagt ägg, dessa sist- 
nämda efter några dagar så hoptorkat, att de nästan försvunnit, 
under det att de tre ofvan beskrifna kullarnes ägg ännu denna 
dag, efter omkring ett halft års förlopp, äro trinda och fasta; 
häraf torde kunna dragas den slutsats, att sannolikheten för, att 
äggen verkligen befruktats, och att polygami således egt rum, 
ligger vissheten tämligen nära. 
