MEINERT: GJENNEMBOREDE KINDBAKKER. 195 
som Sonde, aa’, sees at stikke ud af Rendens to Aabninger saa- 
vel fortil som bagtil. Selve den forreste Aabning sees hverken 
paa denne eller den anden Figur, da den befinder sig paa Kind- 
bakkens Yderside eller i dens Rygkant ved Enden af den flade 
Fordybning eller aabne Rende, som begynder lige bag Kindbak- 
kens Spids. Den bageste Aabning eller Hul sees derimod tyde- 
ligt paa Figur 1, b, lige foran Kindbakkens Bagrand, og ved 
gunstig Stilling og paafaldende Lys springer Aabningens Kant 
tydeligt frem. Navnlig efter den Discusion, som er fört i mine 
to tidligere her nævnte Afhandlinger, behöver det knap at frem- 
hæves, at denne bageste Aabning ligger frit paa Kindbakkens 
Yderside. 
I. Hotre Kindbakke fraoven. Il. Samme Kindbakke franeden. 
aa Sonde gjennem Renden; 4 Bageste Aabning af Renden; c Kindbakkens Vedhæng; 
d Senen til Kindbakkens Boiemuskel; e Senen til Kindbakkens Strekkemuskel; 
J Et Hjörne af 3:die Metamer med Ledgruben. 
Saavidt gaaer altsaa Ligheden med Vandkalve-Larverne; men 
gaae vi dernest over til at undersüge Sugningens övrige Mekanisme, 
er Forskjellen meget stor; thi medens Vandkalve-Larverne have 
en saakaldet lukket Mund, og en egentlig Sugning finder Sted 
hos dem paa den Maade, at de bageste Aabninger af Kindbak- 
kernes rérformede Render slutte sig fast til Mundhulens Forhjör- 
ner og derved blive ligesom Slanger, der skrues paa en Suge- 
pompe — saa er Munden hos Lampyris- og Drilus-Larverne altid 
aaben, men opfyldt af en hel Svamp af Börster, som fyldes med 
Byttets Blod. Dernzst, medens hos Vandkalve-Larverne Under- 
