196 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1886. 
læbe og Kjæber ligge fast forbundne med Kindbakkernes grund- 
deel (s. den Deel af Hovedets Hudskelet, hvorfra disse Munddeel 
gaae ud — efter min Opfattelse Hovedets tredie Melamer) og 
danner Mundhulens Gulv — saa er hos Lampyris-Larverne Un- 
derlæbe og Kjæber meget frit forbundne med Kindbakkernes 
Grunddeel, hvorimod det er Tungen, som hos de sidstnævnte 
Larver lukker Mundhulen fortil og endogsaa med sin Spids 
dækker Kindbakkenes Rod og Rendernes bageste Aabninger. 
Mundhulen kan da aldrig hos Lampyris-Larverne aflukkes til at 
danne en Sugepompe, og endnu mindre kunne Kindbakkernes 
Render fæstes som Slanger til en saadan Pompe. 
Sammenligne vi derpaa selve Kindbakkernes Form og Byg- 
ning hos Vandkalve- og hos Lampyris-Larverne, da see vi, at 
medens de fürstes Kindbakker ere heelt krogdannede og glatte, 
ere de sidstes, ligesom Carab-Larvernes, forsynede med en stærkt 
fremtreedende Tand 1 Inderranden, en saakaldet Rovtand, og ere 
dertil saerdeles haarede, navnlig paa Undersiden. 
Spörges der endeligt om Betydningen for Larvernes Liv af 
disse Render, da maa det vel erindres, at Lampyris- og Drilus- 
Larverne ere bekjendte som Snegleædere. Det vil da med det 
Samme vere tydeligt, at Sneglenes tykke Hud og det Sliimlag, 
som omgiver Sneglenes Krop, og som, naar Dyret irriteres, voxer 
saa betydeligt i Megtighed, legge store Vanskeligheder i Veien 
for de her omtalte Larver for at naae ind til Sneglenes Blod; 
gjennembores derimod Hud og Sliimlag af de lange Kindbakker, 
vil Sneglenes Blod let gjennem Renderne ledes ind til Mundens 
Svamp og derfra föres ind i Mundhulen og Svælget. 
