2 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1887. 
tarmkanal. Föredraget illustrerades af väl utförda upplysande 
teckningar. 
Han omnämde äfven sin iakttagelse, att vissa myror, såsom 
docenten d:r LUNDSTRÖM uppgifvit, samla frön af Melampyrum- 
arter, hvilka frön hafva en viss likhet med s. k. myrägg, men 
han delade icke d:r LUNDSTRÖMS åsigt, att myrorna, som hafva 
så utbildadt luktsinne och så skarp uppfattning, skulle misstaga 
dessa frön för myrkokonger, helst de myror, som samla dylika 
frön icke efter genomgånget larvstadium spinna in sig i kokonger. 
Melampyrumfrön förevisades. 
D:r A. omnämde sedan sitt fynd på Öland af en rekryt för 
den svenska myrfaunan, nämligen den lilla märkvärdiga, egent- 
ligen till sydligare Europa hörande myrarten, Anergates atratu- 
lus, hvilken, såsom bekant är, saknar könlösa individer eller 
egna arbetare 1 sitt samhälle och därför håller såsom slafvar 
arbetare af en liten gulaktig myra, 7e/ramorium cespitum. 
De försök till förklaringar, som man lemnat af detta besynnerliga 
förhållande, äro icke fullt tillfredsställande. LUBBOCK förmodar, 
att hanar och honor af Anergates smyga sig in i en koloni af 
Tetramorium och döda dennas könsdjur samt att sålunda dessa 
slafhållare förnedrats till ett slags parasiter hos samma myror, 
hvilka de i förgångna tider hållit såsom tillfångatagna slafvar. 
Såsom en ytterligare nemesis eller påföljd af slafhållandet hafva 
Anergates-myrorna äfven förlorat alla byggnads- och närings- 
instinkter, så att de till och med måste matas af sina gula slaf- 
var och äro af dem i allt beroende samt synas numera vara 
på väg att alldeles dö ut. Utförligare skulle i tidskriften med- 
delas. 
Med anledning af d:r ADLErZ's föredrag erinrade ordföran- 
den om de synnerligen intressanta och rent af underbara drag 
ur myrornas lif, som föreningens förtjänstfulle medlem prof. 
REUTER på ett fängslande sätt skildrar i häftet II af sin i serien 
»Ur vår tids forskning» intagna lärorika afhandling om »De 
lägre djurens själslif», och förevisade ordf. sedan ett stort 
fragment af ett myrbo, taget ur en ihålig ek vid Liljeholmen, 
hvilket bo var uppfördt af den »bruna myran», Zaszus fuligino- 
sus och består af tallösa, i våningar öfver hvarandra stälda 
celler eller kamrar med talrika genomgångar och öppningar. 
