LAMPA: FLUGLARVERS FÖREKOMST HOS MENNISKAN. 7 
gen att här omnämna några af de »rön», som förut blifvit be- 
kantgjorda rörande detta ämne. 
Den äldsta på vårt språk affattade uppsats härutinnan, som 
jag haft tillfälle att se, finna vi uti k. vet. akad. handlingar för 
år 1752 å sidan 46, under följande öfverskrift: »Rön om flugo- 
maskar uti menniskans kropp af J. G. WAHLBOM, med. doctor». 
Författaren inleder sin afhandling med den anmärkningen, 
att det i alla tider varit bekant, »att nästan ingen dödelig vore, 
som icke antingen är, eller verkligen uti yngre åren varit plågad 
af maskar»; och fortfar längre fram sålunda: »När någon varit 
plågad af maskar, hafva vi alltid däremot brukat de så kallade 
medicamenta anthelmintica..; men det har ofta händt, att efter 
all använd möda, hafva de likväl gjort förakt af alla maskpulver. 
Orsaken har varit den, att de ej varit af samma slägte med de 
förr omtalte, och vi hafva ej kunnat drömt om några andra, 
mycket mindre att de skulle vara insekter, hvilkas natur är helt 
atskiljd ifrån maskarnes; hvarföre ock de läkemedel, som kunnat 
 fördrifva maskar, icke en gång oroat dessa slags kräken, undan- 
tagande, att några få, genom våld och häftiga purgationer varit 
nödsakade, att öfvergifva sitt hemvist. När så händt, hafva vi 
dels varit nöjde med kuren, dels ej vetat hvad för slags maskar 
desse skolat varit». Samma reflexioner kunna göras nu efter ett 
hundra trettio års förlopp, ty vi äro ännu, beklagligt nog, icke 
mycket klokare än då, angående detta slag af intestinaldjur. 
Författaren omnämner först »d:r Du Bois dissert. de 7aenza, 
under arch. LinNel praesidio, pag. 10», hvaruti anföres att fran 
en piga i Upsala utdrifvits maskar, hvilka voro larver till n:o 
1084 1 Faun, Svecica af ar 1746. Denna fluga upptages icke 1 
andra upplagan, men torde enligt beskrifningen vara en Syrphus. 
Sedermera omförmäles fran egen praktik efterföljande fall. 
En jungfru, som af tre veckors brunsdrickning i Upsala icke er- 
for någon nytta, emedan hon »mente sig vara plagad af maskar», 
hade följande symptomer: en mager kropp, infailna ögon, ofta 
påkommande lindrig mattighet och ingen matlust; »ibland ondt 
i magen, någon liten hosta och värk eller tryckning i venstra 
sidan, hvilken i synnerhet under medicinerandet ökades, med dåf- 
ning utefter hela låret». Hon intog en dag Zart. vitriol. gran. V, 
Vitriol. Mart. gr. iij uti vattnet, men utan verkan; andra 
