14 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1887. 
kommit till följd af ett meddelande från dir Pruvor. Dess 6f- 
verskrift lyder sålunda: »De la présence des larves a Oestrides 
et de Muscides dans le corps de l’homme». Dess första afdel- 
ning handlar om Oestrider och förbigås därför här; men den 
andra berör samma ämne som denna uppsats, och vill jag dar- - 
för i största korthet omnämna det anmärkningsvärdaste af hvad 
där förekommer och som har afseende på europeiska flugarter. 
Förutom de af mig redan uppräknade flugarter, hvars larver 
anträffats inom menniskokroppen, omnämnas där Anthomyia 
pluvialis och Sarcophaga Wohlfarti. Den sistnämdas larver 
uppträdde i gouvernementet Mohilew uti de naturliga utförs- 
vägarne hos bäde menniskor och djur i sädan myckenhet, att en 
epidemi uppstod. 
Genom d:r Jupp i Kentucky har bekantgjorts, att larver till 
Aricia scalaris (?) förekommit hos ett barn. Ett annat fall, dä 
Anthomyialarver påträffats hos ett ungt fruntimmer, anföres uti 
Bull. Ac. de Medic. d. Belg. af professor FRANÇOIS, samt ett 
tredje af LABOULBRNE och Rosin, där äfven Fauna saltatrix, 
d. ä. Aricia scalaris enl. ZETTERSTEDT, uppgifves vara funnen 
under dylika förhållanden. 
En del af de bekantgjorda iakttagelserna kunna visserligen 
vara felaktiga och vilseledande, ja rent af bedrägliga; men manga 
gifva dock ovedersägliga bevis vid handen, att fluglarver måste 
kunna uthärda samt till och med utvecklas uti menniskans 
tarmkanal. 
Bland dem, som betvifla och motsäga detta, är äfven en 
M. DavaiNE. För att vederlägga honom har dir PRUVOT gjort 
en närmare undersökning af larven till Zrzchomyza fusca. 
Meningen var att få utrönt, om dess kroppsbyggnad vore sådan, 
att den satte honom i stånd att lefva inom menniskokroppen. 
D:r Pruvor fann därvid, att larvhuden förblef oföränderlig ge- 
nom beröring med kemiska reagentier, samt att dess utväxter 
eller bihang gåfvo larven förmåga att qvarhålla sig vid magens 
och tarmarnes väggar. Luftrörens ihäligheter kunna till följd af 
sin rymlighet upptaga och reservera en jämförelsevis stor mycken- 
het af luft, hvilket iståndsätter larverna att undgå qväfning under 
en längre tid uti ett för respirationen mindre lämpligt medium. 
Försök hafva äfven ådagalagt, att förenämda flugartslarv ännu 
