ADLERZ: MYRMECOLOGISKA NOTISER. 49 
ett helt annat temperament än de individer, med hvilka jag förut 
gjort liknande försök. Långt ifrån att liksom dessa senare tåligt 
underkasta sig alla misshandlingar, angrep denne med förbittring 
alla mötande Leptothorax-arbetare, hvilka slutligen grepos af 
en sådan skräck, att de, medförande sina larver, hastigt flydde 
ut genom ett hål i burkens papperstak, hvarefter de stannade 
under det kring. papperet knutna snöret. Här hade sålunda en 
enda Zomognathus-arbetare fördrifvit ett helt Leptothorax-sam- 
hälle, bestående af 40 arbetare samt tvänne honor. Emellertid 
hade alla larverna blifvit räddade, och Zomognathus hade i 
detta fall föga nytta af sin eröfring. Denne Zomognathus- 
arbetare visade för öfrigt ingen afvikelse från de vanliga, hvar- 
för ingen anledning finnes att antaga förekomsten af en särskild 
»krigarekast» hos denna art. 
Sedermera släppte jag samme Tomognathus-arbetare jämte 
sex andra till ett annat nyss infängadt Lepfothorax-samhiille, 
hvarvid de i början mötte starkt motstånd, men slutligen, hufvud- 
sakligen genom den förstnämde stridslystne arbetarens ener- 
giska angrepp, fördrefs äfven detta Zeptothorax-samhälle, som, 
i likhet med det förra, med sina larver och puppor sökte 
skydd under det snöre, hvarmed burkens papperstak var fast- 
bundet. En del puppor och larver hade under den brådskande 
flykten blifvit lemnade i sticket, och dessa hopsamlades af 7o- 
mognathus-arbetarne under en träbit, där larverna vårdades och 
matades. Bland pupporna funnos några nära fullgångna, hvilka 
under de följande dagarne utkläcktes, så att ett blandadt samhälle 
kom till stånd, bestående i början af blott 7 Zomognathus- 
arbetare och 4 ÅLeptothorax-slafvar. Tomognathus visade tyd- 
ligen vänskapliga känslor för de nykläckta slafvarne, hvilka i 
början slickades af sina herrar. Sedermera öfvertogo de larver- 
nas vård, och samhällets bestånd var sålunda betryggadt. 
Af det anförda framgår, att Zomognathus-samhillena kunna 
tänkas uppstå på tvänne sätt. Antingen kunde en 7omoguathus- 
arbetare, såsom af de första försöken framgår, tänkas intränga i 
ett Leptothorax-samhälle och, trots all misshandling i början, 
genom sin outtömliga godmodighet och sin outtröttliga envishet 
slutligen lyckas göra sig tolererad samt fortplanta sin art. À 
andra sidan ådagalägga de sista försöken, att en enda Zomognathus- 
Entomol. Tidskr. Årg. 8, H. ı (1887). 4 
